154 EKSTRAND, OM NAFTOÉSYROU. 



öfvergår till laktonen Cj^HgOCO vid upphettning i vattenlösning, 

 hade jag väntat, att syran sjelf vid upphettning enbart eller 

 vid kokning med alkohol lätt skulle öfvergå till anhydrid, men 

 detta var dock ej händelsen, hvilket synes framgå deraf, att 

 den en gång smälta och stelnade syran åter smälte omkring 130°; 

 om den fullständigt öfvergått till anhydrid, skulle dess smält- 

 punkt hafva varit 108°. 



Calciumsaltet af syran var lättlöst i vatten; möjligen bil- 

 dades vid syrans kokning med kalkmjölk flere föreningar. Calcium- 

 saltets neutrala lösning gaf med jernklorid lösning en violett 

 fällning. 



Naftolaktoii. 



Den på ofvan beskrifna sätt erhållna laktonen digererades 

 vid vanlig temperatur med svag ammoniak för att aflägsna möj- 

 ligen inblandad oxisyra, och återstoden löstes i svag sprit, hvarur 

 den kristalliserade i långa färglösa nålar, som smälte vid 108\ 



1) 0,1781 gr. gåfvo 0.5U7O CO2 = 0,1383 C och 0,0673 

 H2O = 0,0075 H. 



2) 0,1592 gr. gåfvo 0,4543 COo = 0,1239 C OCh 0,0570 

 H20 = 0,00 6 3 H. 



Funnet. Ber. f. C^-iHgO-CO. 



1 2 



C 77,7 6 77,82 77,64 



H 4,21 3,95 3,53. 



Föreningen var vid vanlig temperatur olöslig i alkalier. ' ur 

 en varm koncentrerad lösning i stark sprit kristalliserade den 

 vid afsvalning i tumslånga eller ännu längre nålar. Löstes lätt 

 äfven i kolsvafla och eter och erhölls ur den senare i tjocka,. 

 hårda taflor. Kunde äfven fås sublimerad i smala färglösa nålar,, 

 som likaledes smälte vid 108^ . Den hade isynnerhet vid upp- 

 hettning en tydlig naftollukt. 



Oxinaitoesyran och naftolaktonen måste på grund af sitt 

 sammanhang med nitro-«-naftoüsyran hafva följande konsti- 

 tution : 



