190 NATHOKST, SANDSLIPADE STENARS FÖKEKOMST VID LUGNAS. 



ränder blifvit utplånade af ett spår af ett eller annat slag. Som 

 föremålet förekommer på lagrets undre sida, äro de koncentriska 

 ränderna följaktligen utfyllningar af på samma sätt ställda strim- 

 mor i den underliggande leran, och det spår, som delvis utplånat 

 dessa strimmor, framstår följaktligen äfven på den föreliggande 

 stufFen såsom en upphöjning. 



Fig. 3. Koncentriska ränder pä undre slciktytan af ett stycke sandsten från 



Lugnas. 



På nutida sandfält eller på torrlagda aflagringar af sand 

 eller lera äro liknande bildningar ganska vanliga, medan jag 

 deremot aldrig iakttagit, att någon dylik bildning uppstått när 

 sand- eller lerlagren varit betäckta af vatten. De uppkomma 

 på så sätt, att en växtdel eller något annat lätt föremål, 

 såsom t. ex. en Sertularia eller dylikt, med sin ena ände 

 fastnat i sanden eller leran, medan en större eller uiindre del 

 vid den motsatta ändan varit fri. Påverkad af vinden svänges 

 denna del af och an kring fästepunkten, och hvarje ojemnhet på 

 föremålet ger dervid upphof till en koncentrisk fåra i sand- eller 

 lerlagret. Vidfogade fig. 4 (sid. 191), tecknad af herr G. Liljevall 

 efter en af honom gjord iakttagelse öfver en dylik bildning på 

 Gotland, torde bättre än hvarje beskrifning ådagalägga den full- 

 ständiga öfverensstämmelse, som är rådande mellan nutida bild- 

 ningar af detta slag och det ofvan beskrifna föremålet frän 

 Lugnas. Den enda skilnaden består deruti, att fårorna hos den 

 afte(;knade nutida bildningen äro relativt breda och grunda. 



