ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AK AD. FÖRHANDLINGAR 1886, N:0 8. 235 



I tuffen finnas stundom inlagrade tunna ränder af växt- 

 lemningar, hufvudsakligen gräs och mossor, hvilkas vegetabiliska 

 substans ännu är bibehållen. I ett sådant lager träffades äfven 

 ett blad af Betula nana. Utom redan nämnda växtlemningar 

 må vidare nämnas blad af åtminstone tre olika Salices, en erin- 

 rande om »S. cinerea, en annan om S. repens samt dessutom en 

 tredje art, som helt säkert ej kan vara någon af de i södra 

 Sverige nu förekommande. 



Utom af Betula nana finnas ofullständiga blad af en större 

 björk, antagligen B. odorata, samt dessutom ett fullständigt blad, 

 som synes öfverensstämma med B. intermedia, ehuru den möj- 

 ligheten ej är utesluten, att det kunde vara ett tillfälligtvis 

 mindre blad af B. odorata^). 



Af ofvan anförda arter förekomma åtminstone två, nemligen 

 Betitla nana och Dryas octopetala, ej mera i trakten vid Vad- 

 stena. Det är dessutom troligt, att äfven en af 5a /i-??- artern a 

 numera är för dessa trakter främmande. Betula nana finnes 

 dock ännu på några ställen i Östergötland, såsom i Brunneby 

 socken nära Husbyfjöl, i Sund socken på Bulsjö skog o. s. v. 2). 

 Men närmaste fyndort för Dryas äro fjellen i Herjedalen, och 

 man torde utan fara för misstag kunna påstå, att förekomsten 

 af dessa växter i förening bestämdt ådagalägger, att klimatet 

 vid tiden för de äldre kalktuff lagrens afsättning var betydligt 

 kallare än det i dessa trakter nu rådande. För min del är jag 

 till och med böjd för att anse denna forna förekomst af Dryas 

 såsom ett bevis, att en rent arktisk vegetation här varit rå- 

 dande vid en något äldre tidpunkt än den, som af kalktuff- 

 lagren representeras. Erfarenheten från Jemtlands kalktuffer 

 synes nemligen, såsom jag på annat ställe framhållit^), tyda 

 derpå, att det rent arktiska klimatet ej är gynsamt för upp- 

 komsten af kalktuff, hvarför dennas afsättning eger rum först 



') För bestämning af så varieraade blad som af Betula och Salix är i de 



flesta fall ett enstaka aftryek ej tillräckligt. 

 ^) Hartmans Flora, 10:de upplagan, sid. 196. 

 ^) Geologiska Föreningens Förhandlingar, Band 7, sid. 774. 



