258 BLABIN, OM FENYLMETYLTRIAZOLFÖRENINGAR. 



Amidoxwien, C^E- . C.>N3(CH3) . C(N0H)NH2. En lösning 

 af uitrilen i ganska mycket alkohol försättes med en beräknad 

 mängd hydroxylamin, löst i vatten och beredd af hydrokloratet 

 och soda, och blandningen får stå ungefär en timme vid en tem- 

 peratur af ungefär 50^ Alkoholen afdunstas derpå, den afskiljda 

 kristallmassan tvättas noga med vatten och omkristalliseras ur 

 alkohol. 



Analysen gaf i procent: 



Beräknadt. Funnet. 



Cio 120 55,3 55,0 



Hji 11 5,1 5,6 



N5 70 32,2 32,8 



O 16 7,4 (6,6) 



217 100,0 100,0. 



Föreningen är svårlöslig i alkohol och kristalliserar derur i 

 silfverglänsande blad; nästan olöslig i vatten. Den smälter under 

 sönderdelning vid 208 — 211°. Liksom amidoximer i allmänhet 

 är denna både syra och bas: den löses lätt både i alkalier och 

 syror. I ammoniak är den dock olöslig. 



Vid inverkan af ättiksyreanhydrid på amidoximen bildas en 

 ur alkohol i platta färglösa nålar kristalliserande förening, som 

 smälter vid 148°, och som ej vidare visar några sura egenskaper. 

 Den är lättlöslig i alkohol och syror, ytterst svårlöslig i vatten 

 och eter. A^id kokning med alkoholiskt kali regenereras amid- 

 oximen (funnet 32,4 proc. N, beräknadt N = 32,2 proc). För- 

 eningen är derför sannolikt ett acetylderivat. 



Fenylmetyltriazolkarbonsyran afger, såsom jag förut visat ^), 

 vid upphettning några grader öfver smältpunkten en molekyl 

 kolsyra och öfvergår i en bas af formeln CgHj . C0N3H . CH3 , 

 fenylmetyltriazol. För att närmare karakterisera denna förening 

 har jag framställt 



Kloroplatinatet, (CgH- . C.N3H . CH3 . HCOoPtCI^ + H.O, och 

 analyserat detsamma. Det erhålles, om man till en alkohol- 

 ') Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. ISSfj, N:o Ü, sid. 149. 



