ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1886, N:0 9. 285 



vid behandling med alkoholisk kalilut lätt en vid 198 — 199° 

 smältande, väl kristalliserande förening. Vidare hafva vi fram- 

 stält metaamidokuminsyremetyleter (smältpunkt 51 — 52°) och 

 därur bromacetylderivatet (smältpunkt 106 — 107'): 



CH 



HCj^ \C . CH(CH3)2 

 CH3 . O . CO . cl )c . NH . COCH.Br 



CH 



och behandlat detta senare med alkoholisk kalilut. Härvid bildas 

 ock en syra ^), som vid analys visade sig vara sammansatt en- 

 ligt den väntade formeln: 



CH C(CH3)2 



Rc/\/ \CH2 

 HOCO . c' Jl JcO 



\/c\/ 



CH NH 



Emellertid funno vi, att den ur bromacetortotoluid erhållna, 

 ofvan beskrifna kroppen, löst i rykande saltsyra, ger med en sur 

 lösning af platinaklorid ett väl kristalliserande kloroplatinat. I 

 litteraturen hafva vi däremot icke funnit någon uppgift om, att 

 hydrokarbostyril kan ge ett platinakloriddubbelsalt. Vi fram- 

 stälde därför hydrokarbostyril ur ortonitrokanelsyra och sökte 

 framställa ett sådant salt ur denna. Det befans då, att hydro- 

 karbostyrilen verkligen lika väl som den andra föreningen fälles 

 af platinaklorid. Det ena saltet smälter vid 172° det andra vid 

 176°. Detta är visserligen en skilnad, men så obetydlig, att smält- 

 punkten i och för sig snarare talar för än emot identiteten. 



Vi ansågo oss på grund af allt detta hafva tillräckliga skäl, 

 att anse det bevisadt, att den ur bromacettoluid erhållna kroppen 

 verkligen är hydrokarbostyril och vi trodde oss därmed hafva 

 funnit en ny metod att syntetisera hydrokarbostyriler af den 

 mest varierande samman sättnine. 



') Den närmare redogörelsen för här ofvan flyktigt omnämda föreningar skall 

 meddelas i en följande uppsats. 



