ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 1. 11 



såsom om två motsatta strömmar hade gått fram derigenom. 

 Men i sjelfva verket qvarlemnas dylika två par af vågskaror 

 inom L 2 af de vågor af nyss omtalta slag, som komma från L l 

 och som äro alstrade af dess kulor Ä:s hastigare volumändringar. 

 Vi antaga, att strömningen hålles konstant i L, och kunna då 

 anmärka följande om användningen af det arbete af främmande 

 yttre krafter, som behöfts för att förflytta L 2 . Hvarje kula *S 2 , 

 som tillhör L 2 , bekommer under en tid 2d en förflyttning, hvilken 

 vi uppdela i två komponenter, en, som vi kalla aa' under en tid 

 e och a'a" under nästa tid e och hvilken är den förflyttning, som 

 S 2 skulle ha under tiden 2ö i fall S 2 vore fast förbunden med 

 L 2 ; den andra komponenten skall under den första tiden e vara 

 a'b' och under den andra tiden 6 vara b' a'. Detta är aS 2 :s under 

 tiden 2/9 försiggångna förflyttning fram och tillbaka längs X 2 :s 

 längdaxel. I nyss citerade n:o 55 har jag skildrat denna senare 

 rörelses uppkomst. Vid båda rörelserna absorbera kulorna *S 2 

 åtskilligt af vågorna från L x och ändra dermed periodiskt sina 

 volumer. Till den första rörelsen hör emellertid en vida oan- 

 senligare volumvariation hos S 2 än till den andra rörelsen. 

 Ty den volumvariation hos «S 2 , som skall betraktas såsom 

 specielt tillhörande den första rörelsen, är ingen annan än den 

 som uppkommer, äfven när J, 2 är stilla, af i 2 :s uppvärmning 

 genom vågor från L x . Deremot är den till den andra rörelsen 

 hörande volumförändringen hos en *S 2 beroende af *S 2 :s rörelse 

 utåt L 2 :& längdaxel och är större än den förra på grund deraf 

 att, när S 2 har en hastighet h i den riktning, i hvilken en våg 

 fortplantar sig öfver S 2 , vågens passagetid öfver en punkt på 

 S 2 förhåller sig till dess passagetid, när S 2 står stilla, som 

 a: a — h r ) och likaså qvantiteterna, energierna af hvad som 

 absorberas af vågen vid dessa båda tillfällen, ha till hvarandra 

 samma proportion. 2 ) Bemärkas bör härvid, att, så som S 2 :s 

 rörelse utåt X 2 :s längdaxel uppkommit, blir h:s variation sär- 

 skildt betydlig då ?n 2 varierar. — Det arbete, som uträttas på 



') Öfvers. Apr. 1886 n:o 18. — »Zur Wellentheorie etc.» sid. 395. 

 2 ) Öfvers. Mars 1887 sid. 116. — »Zur Wellentheorie etc.» sid. 418. 



