OFVERSIOT AF K. VETENSK.-AKAD. FORHANDLINGAR 1893, N:0 



1. 13 



på kulorna S 2 vid deras förflyttningar under tiden 2d utåt Z 2 :s 

 längdaxel är lika med 



J dt 



(20) 



när vi skrifva 



dsds' 



W=Si i i cos Eds cos Rds' ■ 



R 



L\ Li 



och med i beteckna intensiteten af strömmen i L x , med i' in- 

 tensiteten af den inducerade strömningen i L 2 samt med ds 

 linieelementet af £ 2 :s längdaxel. Vi veta af n:o 3 ofvan (ut- 

 trycket (5)), att energien af den här ofvan senast nämnda, från 

 L 2 :s kulor S 2 utgående vågrörelsen under tiden 2d är 



Wi'-e , 



om X' betyder för L 2 detsamma som förut l har betydt för L. 

 Alltså måste, efter hvad vi nyss nämnde: 



2i'i'*e=—(i'^-dt 



J dt 

 (260 



eller, som är detsamma: 



/«\ v dW 



(6) ll =—W- 



6. Om L 2 står stilla liksom L x , men intensiteten af ström- 

 men i L x ändras, så uppkommer en ny vågrörelse från punkterna 

 S i L x och deraf följer, såsom närmare förklarats i Öfvers. Febr. 

 1888 sid. 113 n:o 57, att strömning induceras i L 2 och att, om 

 i' är intensiteten af denna strömning, de tryckkrafter, som följa 

 med vågorna från L y , utöfva på kulorna S 2 i L 2 ett arbete 

 under tiden 2ö lika med 



— i —t- 2e . 

 dt 



Detta arbete beledsagas af en minskning af det yttre mediets 

 energi och denna minskning ersattes igen af de från den nya 



