ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 1. 15 



tiklarna, strömmar, som uppkommit af liknande anledning som 

 den ström i L 2 hade, hvilken i föreg. n:o betraktades. Antaga 

 vi nu vidare, att de nya partiklarna ha fått en cylindrisk form 

 och att de punkter S, af hvilka de bestå, äro till ojemförligt 

 största antalet fria från hvarandra, så skola vi räsonnera om 

 samtliga strömmarnes verkan på hvarandra ungefär så här: 

 Krafterna mellan två strömmar äro de samma som krafterna 

 mellan punkterna S i strömledarne och rörelsen hos punkterna 

 S i kroppens partiklar måste förändras tills rörelsen bekommit 

 en stationär karakter. Stationär blir emellertid rörelsen först 

 när samtliga strömmarne bekommit i öfvervägande grad samma 

 riktning som den först gifna yttre strömmen har och detta sker 

 derigenom att två närliggande partiklar vid sin kontakt med 

 hvarandra x ) vexla sinsemellan sina strömmar. Ett dylikt ut- 

 byte af strömmar, d. v. s. af vågor, uppkommer deraf att en 

 våg fortplantar sig så nära rätlinigt som möjligtvis ske kan för 

 de hinder den möter, och just då de två partiklarna komma i 

 kontakt, hvilket sker längs en rätlinig generatrice eller längs en 

 strimma, som i hela sin utsträckning går mycket nära en gene- 

 ratrice, försiggår denna utvexling af vågor, 2 ) men den upprepas 

 icke, ty, när kontakten är fullbordad, förhålla sig punkterna S 

 vid kontaktsstället såsom inre mera stillastående punkter och vi 

 bekomma också efteråt vågor omkring de båda partiklarna till- 

 samman såsom om de utgjorde en enda sammanhängande kropp. 

 Resultatet af samtliga strömmarnes verkan på hvarandra 

 blir derför en omkastning i riktningen för strömmarne omkring 

 partiklarna utan att dessa partiklar vridit sig eller ens ändrat 

 inedellägena för sina punkter S. Men efteråt bilda partiklarna 

 en enda i de inbördes beröringsstrimmorna beständigt samman- 



') Kontakten förorsakas af de i föreg. not anmärkta krafterna och icke minst 

 af de krafter af det der sist nämnda slaget, hvilka hänföra sig till de paral- 

 lelt med den cylindriska partikelns axel försiggående oscillationerna af den- 

 samma partikelns punkter S. 



2 ) Afbrytes kontakten, så få vi nytt utbyte af vågor och således de första 

 vågorna tillbaka, — förutom hvad för nya vågor, som kunna härröra från 

 den yttre källan till kontaktsafbrottet, som kan vara en ny yttre ström. 

 Se nästföliande n:o. 



