ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 1. 17 



rörelse och de inducerade strömmarne ha motsatt riktning mot 

 strömmen i elektromagneten, så blir det nämnda läget af nålen 

 -att beteckna som ett stabilt jemvigtsläge, hvarvid krafterna från 

 magnetens båda poler på de uppväckta små ovalströmmarne 

 motverka hvarandra. När den yttre strömmen [d. ä. i det sist 

 betraktade fallet magneten] aflägsnas, så upphäfvas de nämnda 

 ovalströmmarne af nyinducerade strömmar af motsatt riktning. 



10. Skulle kroppens samtliga punkter S mera beständigt 

 ligga intill hvarandra, 1 ) så att det t. ex. på sin höjd är under 

 tider jemförliga med e = q : a som en af dessa S är att räkna 

 för oafbrutet fri, så kan ingen strömning och således ingen 

 magnetism uppväckas i kroppen af yttre strömmar, — i fall ej 

 dessa yttre strömmar kunna lossa punkterna <S från hvarandra, 

 så att sedan räsonnementet i n:o 7 kan på dem användas. 



11. Vi föreställa oss en sferisk kropp och dessutom en 

 elektrisk ovalström mycket långt borta derifrån och i ett plan, 

 som går genom sferens medelpunkt. Vi antaga, att M är oval- 

 ström mens magnetiska moment, hvilket är lika med momentet 

 af det magnetiska polpar, hvarmed strömmen kan ersättas. Med 

 /t beteckna vi strömmens afstånd från den gifna sferiska krop- 

 pens medelpunkt och räkna J till riktningen ut från denna senare 

 punkt. Riktningen af ovalströmmens magnetiska axel beteckna 

 vi med J . Enligt hvad nyss antogs är vinkeln J4 lika med 

 90°. Då blir, när kroppen är af det i n:o 7 angifna slaget, 

 dess magnetiska jemvigtstillstånd sådant som om på kroppens 

 yta ett enkelt magnetiskt lager vore utbredt med yttätheten: 



/o\ 3 M J^ c a' 



(ö) — -; -. cos rJ\l + 5 — cos rJ 



v ' ån J* \ J 



i fall med a' förstås radien till kroppens yta och med r radius 

 vectorn från ytans centrum till den punkt, för hvilken yttät- 

 lieten skall bestämmas. Nu bekommer nämligen den magnetiska 

 potentialen af alla strömmarne tillhopa för alla punkter i den 



') En sådan kropp betraktades i Öfvers. Febr. 1888 sid. 105 n:o 51. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1893. Arg. 50. N:o 1. 2 



