ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKD. FÖRHANDLINGAR 18 93, X:0 l. 25 



Bruka vi värdet (16) för M, så erhålla vi följaktligen 

 följande ändringar på 100 år: 



för Mercurius: Dc= 4- 0*,3 &X= + °"' 3 



Venus + ,03 + ,oi 



och för de öfriga planeterna ännu mindre störningar. Häraf 

 sluta vi, att, såsom jag of van nämnde, den magnetism, som 

 solen antogs besitta, ej har på planetbanorna något märkbart 

 inflytande, i fall planeternas magnetism blott är inducerad af 

 solens. 



Ej heller månen, om den kan betraktas som en P utanför 

 jordens athmosferiska hölje, kommer i märkbar grad att i sin 

 rörelse omkring jorden afficieras af solens eller jordens mag- 

 netism. 



