ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 189 3, N:0 1. 43 



Formeln C 26 II 18 4 + H 2 skulle fordra 70,5 9 % kol och 

 5,8 8 % väte. 



Om en lösning af dixylyltetraketon i isättika försättes med 

 sin flerdubbla volym vatten, uppstår till en hörjan en gul emul- 

 sion, hvilken snart omsätter sig till en kristallinisk fällning. 

 Denna utgör ett dihydrat af tetraketonen och kan genom om- 

 kristallisering ur alkohol erhållas i form af korta, fyrsidiga. 

 blekgula prismer. Hydratet afger vid 100 — 110' så småningom 

 båda vattenmolekylerna utan att smälta och antar därvid den 

 vatten fria ketonens ursprungliga röda färg, dess löslighetsför- 

 hållanden, smältpunkt och öfriga egenskaper. 



Samma hydrat bildas äfven vid en längre tids kokning af 

 tetraketonen med vanlig alkohol. 

 0,20ii gr. afgaf vid 105° 0,0200 gr. vatten. 



Ber. för C 20 H 22 O 6 . Funnet. 



2H 2 10,06 9,94 % 



IV. Parabrombenzoylformoin, 



Br. C 6 H 4 . CO . CH(OH) . CO . CO . C 6 H 4 . Br, 



framställes lämpligast genom inverkan af cyankalium på hydratet 

 af acetylerad parabrombenzoylformoxim enligt ofvan angifven 

 metod. Att använda soda som kondensationsmedel är mindre 

 ändamålsenligt. Föreningen bildar en gul fällning, som vid 110° 

 antar röd färg och vid 180° smälter till en rubinröd vätska. Den 

 löses lätt i alkohol och eter, något svårare i benzol och kol- 

 svafla, och kristalliserar ur de båda sistnämda lösningsmedlen i 

 form af små prismer eller rektangulära taflor. 



Analys: 

 I. 0,1759 gr. gaf 0,289 1 gr. kolsyra och 0,0426 gr. vatten. 

 II. 0,i 33 7 gr. gaf efter glödgning med kalk 0,1 1 89 gr. bromsilfver. 



Ber. lör Funnet 



C l6 H, Br 2 O 4 . I. II. 



C 45,11 44,80 — % 



II 2,35 2,67 — » 



Br 37,5 — 37,8 5 » 



