146 WIDMAN, DIHYDROKINAZOLINER. 



0,1788 gr. substans gaf 22,8 kem. torr N-gas vid 10° och 

 739 mm. tryck. 



Ber. för C 16 H n N. ( 2 . Funnet. 



N 14,84 15,01. 



För jämförelse har jag äfven behandlat hydrokloratet af 

 o-amidobenzylacet-p-toluid med natriumnitrit på liknande sätt. 

 Vid uppvärmning inträdde här en häftig gasutveckling. Pro- 

 dukten utgjordes af en rödgul, i köld seg, fenolartadt luktande 

 olja, som ej kunde bringas i fast form. 



o-Acetamidobenzylaniliu. 

 /CH 2 . NH . C 6 H, 



p TT / * O O 



6 * X NH . CO CH 3 



Alldeles som p-tolylderivatet omlagras äfven fenylföreningen 

 af kall saltsyra såsom t. ex. följande försök utvisar. 



3 gr. o-amidobenzylacetanilid löstes i 15 kem. vanlig ut- 

 spädd saltsyra och 15 kem. vatten och lösningen fick stå vid 

 vanlig rumstemperatur. Redan efter 2 dagar hade hydroklorat 

 af den nybildade föreningen afsatt sig i kristaller och kvantite- 

 ten tilltog för h varje dag (efter 4 dagar hade 1,5 gr. salt ut- 

 kristalliserat). 



Den ur saltet frigjorda föreningen löstes lätt i het alkohol 

 och vid afsvalning stelnade hela lösningen af fina, spröda pris- 

 mer, som smälte konstant vid 125°. 



En kväfvebestämning gaf med ofvan angifna formel stäm- 

 mande tal: 



0,1839 gr. substans gaf 17,8 kem. torr N-gas vid 11° och 

 762 mm. tryck. 



Ber. för C 15 H 16 N 2 0. Funnet. 



N 11,66 11,70. 



Föreningen är otvifvelaktigt identisk med den af Paal och 

 KRECKE under namn af »o-amidobenzylacetanilid» beskrifna. 

 Egenskaperna öfverensstämma också fullständigt, om också de 



