ÖFVERS1GT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, N:0 2* 151 



Ber. för C 15 H U N 2 . HC1 + 2 H 2 0. Funnet. 



H 2 12,26 12,42 



Ber. för C 18 H U N 2 . HCl. 



Cl 13,73 13,65. 



För framställning af den fria basen löser man hydrokloratet 

 i varmt vatten, tillsätter natronlut och skakar med kloroform. 

 Efter aflägsnande af lösningsmedlet stelnar extraktet frivilligt 

 till tunna blad, som smälta temligen oskarpt inemot 80°. I 

 detta tillstånd analyserades föreningen. 



0,1702 gr. substans gaf 0,5016 gr. C0 2 och 0,0984 gr. H 2 0. 



Ber. för C, B H 14 N 2 . Funnet. 



C 81,08 80,38 



H 6,31 6,42. 



Om en lösning af hydrokloratet försättes med tennklorur- 

 lösning bildas samma tennklorur dubb eis alt, som Paal och KRECKE 

 förut hafva beskrifvit. Det kristalliserar mycket lätt ur alkohol 

 i hvita nålar och smälter vid 122 — 123°. Med tillhjelp af det- 

 samma kan man ur moderluterna vinna nya kvantiteter af basen 

 i rent tillstånd. 



Benzometyl-p-tolyldiliydrodiazin. 



(Metyl-p-tolyldihydrokinazolin). 



/CH 2 — N . C 6 H 4 . CH, 

 C 6 H 4 < l 



N==C.CH 3 



o-Amidobenzylacet-p-toluid kokades halfannan timme under 

 uppåtvändt kylrör med 2 delar vanlig saltsyra och 10 delar alko- 

 hol, hvarpå lösningen försattes med något vatten och alkoholen 

 bortkokades. Då efter 2 dagar intet hade utkristalliserat ur 

 den koncentrerade lösningen, tillsattes en beräknad mängd tenn- 

 klorurlösning. Härvid utföll genast en tjock olja, som efter till- 

 sats af alkohol lätt löstes vid kokning. Vid afsvalning afsatte 

 sig snöhvita, centimeterlånga, vid 139 — 140° smältande nålar af 

 anhydrobasens tennklorurdubbelsalt. 



Därur erhåller man basen sjelf bekvämast och i fullkomligt 

 rent tillstånd på följande sätt. 



