ÖPVERSIGT AF K. VETEN SK. -AK AD. FÖRHANDLINGAR 18 93, NIO 3. 165 



tioner. Jag tänker mig således jordens inre intill ett visst djup 

 ungefär sådant, de närmast jordens yta liggande och kända grot- 

 torna låta oss få en föreställning om. Huruvida åter jorden i 

 än större djup är upphettad, smält eller förgasad, är en fråga 

 som egentligen icke, åtminstone icke med nödvändighet, berör 

 den föreliggande, och må derföre lemnas derhän. 



I en för omkring 15 år sedan, i Öfversigten af Kungl. Veten- 

 skapsakademiens förhandlingar intagen uppsats, har jag sökt att 

 lösa rotationsproblemet för en fast kropp, hvars yta är betäckt 

 af ett flytande ämne. De resultat, till hvilka jag i ifrågavarande 

 uppsats kom. gälla, såsom man lätt inser, utan vidare för en 

 kropp, sådan jorden i föregående rader skizzerats vara. Endast 

 deri kunde en olikhet ega rum, att friktionens inflytande måste 

 vara större om äfven underjordiska vattensamlingar förekomma, 

 än om sådana endast på jordytan äro till finnandes. Det vä- 

 sentliga är i alla fall, att den roterande kroppen består af hårda, 

 möjligen elastiska, med livarand ra fast förbundna massor, mot 

 hvilka de flytande och öfver hufvud lättrörliga partiklarna, — 

 de må nu bilda oceaner eller sandöknar på jordytan eller ström- 

 mar i underjordiska klyftor och galerier — brytas och åstad- 

 komma friktion, då de genom ändrad rotationsaxel eller någon 

 annan orsak bringats ur sitt jemnvigtsläge. 



Den fasta jordkroppens principal-inertiemoment må betecknas 

 med A, B, C; de motsvarande axlarna med OX, OY och OZ, 

 samt rotationshastigheterna kring dessa axlar p, g och r. — 

 Om nu jorden roterar kring axeln OZ, så lagrar sig tydligen 

 de rörliga partiklarna på så sätt kring rotationsaxeln, eller 

 sträfva att så lagra sig, att de fasta och flytande delarna till- 

 sammans bilda en kropp, hvars principal-inertieaxlar. som må 

 betecknas med OX', OY' och OZ, sammanfalla med OX, OY 

 och OZ. Men om deremot rotationsaxeln 01 icke sammanfaller 

 med OZ, så kan ej heller axeln OZ sammanfalla med OZ, 

 utan antar ett läge emellan OZ och 01. Betecknas vinkeln 

 ZOZ' med i och vinkeln ZOl med 6, så kan man, så länge 

 dessa vinklar förbli små, sätta 



