ÖFVERSIGT AF K. VETFNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 3. 171 



i öfrigt bestämmas sålunda att funktionerna p och q i punkterna 

 t x , t 2 , ... förbli entydiga. 



För att utföra denna bestämning skrifva vi /„ +/, +/ 2 + 

 ... i stället för f och g + g x + g 2 + . . . i stället för g Q , samt 

 anse dervid de nya f och g Q såsom fullständigt arbiträra, hvar- 

 emot vi skola bestämma f t , g l% / 2 , o. s. v. enligt den omnämnda 

 principen. Det inses emellertid lätt, att man, för att fullgöra 

 ifrågavarande vilkor bör bestämma f s och g s ur likheterna 



ii 1 ., / 7 a s \ 

 — f s Sin (it s ■ e~ yJ s + g Cos ut s . e~ x h = — b s + nl b' s + — I 



/, Cos (it s • er:*** + g Sin (it s . er-**» = — a s + n\a s — - 



Häraf erhållas: 







H 



rw 2 / 



— a s +n\ a s 

 ji \ 





C os ft< 4 — 



9 »=\ 



r« 2 / 



— a s +n\ a, 

 ji \ 





Sin f.tt s + 



— b s + n\ b s + - 

 J-t \ v t 



— b s + ni b s + - 

 II- 1 \ v *u 



Sin f.it s \e xt s 

 Cos f.it s >e xt s . 



Insättas nu dessa värden i de senast anförda uttrycken för 

 p och q, så antaga dessa följande, med hänseende till den fast- 

 stälda hypothesen definitiva form: 



p = — / Sin (it . e- yA + g Cos (it . err** 



— y(t — t.) 



b s +n\b s + -) Cos(i(t — t s ). e 

 -a s +nta s +-)| Sin (i(t /,) 



9 —m'{t — t.) 



g = y o Cos «^ • 0~ *' + ^r Sin ,«£ • g~^ 



1^6,+ ni b, + yi\ Sin ju(< — t s ) . e~ x « - 'P 



+ / — a, + n «, - - ) Cos (t(t — t s ) . tr** ~ * 





— > a, — w > [a t - "*]<■ 



(i / > / ;\ i' ; 



