202 SÖDERBAUM, KETONALDEHYDER. 



3) R . CO . CH JNOCH R . CO . CH HN . OH l ) 



I 



OjH COCH3 O + CO.CH3. 



Vid kokning med utspädda syror afspaltas däremot ättik- 

 syra under återbildande af den ursprungliga oximen: 



4) R . CO . CH . NH 



I I = R . CO . CH : NOH + CH,COOH. 



OH COCH3 3 



Denna tolkning förklarar afgjordt bättre än den äldre upp- 

 fattningen följande fakta: 



1) att i första hand alltid en klorhaltig additionsprodukt 

 bildas; 



2) att de med acetylklorid framstälda acetylderivaten utan 

 undantag innehålla 1 molekyl vatten mera än de med ättiksyre- 

 anhydrid erhållna, samt att denna vattenmolekyl ej kan aflägsnas 

 genom upphettning, utan att substansen samtidigt sönderdelas; 



3) att de hydratiserade acetylderivaten sönderfalla i ketonal- 

 dehyd och hydroxamsyra, under det de vattenfria på normalt 

 sätt spaltas i nitrit och ättiksyra; 



4) att lösningar af de hydratiserade acetylderivaten vid till- 

 sats af järnklorid färgas intensivt röda på det för hydroxam- 

 syrorna karaktäristiska sättet, 2 ) medan däremot de vattenfria icke 

 ge någon dylik färgreaktion. 



Härmed är naturligtvis icke sagdt, att ett strängt bevis mot 

 den äldre uppfattningens riktighet föreligger, ty det kan ju alltid 

 tänkas, att vid acetylderivatets kokning en omlagring föregår 

 sönderdelningen, eller att detsamma, om man så vill, förhåller 



') Hydroxamsyrornas konstitution kan visserligen icke betraktas såsom fullt ut- 

 redd. Hvilkendera af de föreslagna formlerna 



^NOH 

 K . CO . NH . OH eller R . Of 



X OH 



bör anses vara den riktiga, är emellertid för hithörande spörsmål af under- 

 ordnad betydelse, enär en omlagring från den ena af dessa båda atomgruppe- 

 ringar till den andra i hvarje fall lätt torde kunna ega rum. Jfr Lössen, 

 Ann. Chem. 252, 170, Ber. XXIV, 4059; Tiemann, Ber. XXIV, 4062. 

 2 ) De äro nämligen, enligt hvad ofvan anförts, redan i sig sjelfva att uppfatta 

 såsom ett slags hydroxamsyrederivat. 



