212 SÖDERBAUM, KKTONALDEHYDER. 



För att aflägsna de sista kvarvarande spåren ketonaldehyd 

 utskakades moderlutarne tvänne gånger med eter, hvarefter vatten- 

 lösningen afdunstades först på vattenbad, slutligen i vakuum- 

 exsickator till fullständig torrhet. Den härvid erhållna kristal- 

 liniska, starkt kväfvehaltiga återstoden renades genom upplösning 

 i helt litet vatten, filtrering frän en ringa mängd svårlöst sub- 

 stans och förnyad afdunstning vid vanlig temperatur. På detta 

 sätt erhölls slutligen en färglös, stråligt grofkristallinisk kropp, 

 som efter utprässning pa poröst lergods något oskarpt smälte 

 omkring 60°, men efter flera dagars torkning i vakuumexsickator 

 antog en konstant smältpunkt af 91 — 92°. 



Föreningen är mycket lättlöslig i alkohol och vatten, där- 

 emot svårlöslig i eter. Vattenlösningen, som visar neutral reak- 

 tion, färgas af järnklorid intensivt röd, fälles ej af bly- och 

 merkurisalter, reducerar med lätthet ammoniakalisk silfverlösning 

 och ger med kopparacetat det för acethydroxamsyran karaktä- 

 ristiska, mörkgröna, voluminösa kopparsaltet. Vid kokning med 

 saltsyra inträder sönderdelning i hydroxylamin och ättiksyra. 



Analys: 



0.1653 gr. öfver svafvelsyra torkad substans gaf 26.2 kem. 

 kväfgas, mätt vid 15° och 746 mm. 



Ber. för C 2 H 5 N0 2 . Funnet. 



N 18.67 18.50 %. 



Af föreningens nu anförda egenskaper framgår, att den- 

 samma måste vara identisk med den af C. Hoffmann j ) genom 

 inverkan af hydroxylamin på acetamid framstälda acethydroxam- 

 syran: CH 3 CO . NH . OH eller CH 3 . C(NOH)OH. Den ringa 

 differens i fråga om smältpunkten, som förefinnes mellan Hoff- 

 manns och mina iakttagelser — H. uppger 87 — 88° — är i 

 sjelfva verket icke större, än att den utan betänkande kan 

 skrifvas på de olika smältpunktsapparaternas och möjligen de 

 olika observatörernas räkning, så mycket hällre som överens- 

 stämmelsen i alla andra delar är fullständig;. 



') Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XXII, 2854. 



