250 KELLGREN, TRÄDGRÄNSERNA I VARA SYDLIGA FJÄLLTRAKTER. 



Att uppdraga bestämda kurvor for de respektive trädslagens 

 höjdgränser möter ej så fä svårigheter, särskildt i fjälltrakter 

 med starkt kuperad terräng, der det är svårt att omsorgsfullt 

 välja observationspunkter. Bland de principer, som jag lagt till 

 grund härför, må särskildt framhållas, att jag med trädgräns 

 förstår den punkt, der de respektive arterna upphöra att bilda 

 bestånd, men deremot ej medräknar isolerade förekomster. Höjd- 

 bestämningarne äro gjorda medels aneroid, som före och efter 

 u tresan blifvit justerad. Största omsorgen har nedlagts på be- 

 stämmande af fixpunkter, der sådana ej varit till finnandes å 

 tillgängliga kartor. Alla i det följande angifna höjdsiffror äro 

 för öfrigt medeltal af flere afvägningar. 



Dalarne. 



Fulufjället, det sydligaste af de undersökta fjällen, beläget 

 med sin södra del i Norge, men med sin norra inom Särna 

 socken; fjället, som består af röd sandsten, bildar en väldig 

 platå af omkring 900 meters höjd öfver hafvet. Öster ut sluttar 

 denna dels långsamt mot Fulu elf, V. Dalelfvens källflod, dels 

 mera brant mot några smärre dalfören. A de långsluttande 

 partierna bildas barrträdsgränsen af gles tallskog med enstaka 

 granar och öfverstiger föga 700 meter. Deremot går å de bran- 

 tare sluttningarne gränsen omkring 50 meter högre och bildas 

 af tall med inblandade granbestånd omkring några smärre fjäll- 

 bäckar. Granen inkilar här t. o. m. i den subalpina björk- 

 skogen, som på ostsluttuingen i allmänhet är svagt utvecklad 

 och delvis helt och hållet saknas. Vester ut begränsas fjället 

 af en djup, i norr och söder gående dalgång, som efter den 

 genomflytande Göran benämnes Gördalen. Denna, hvars botten 

 ligger omkring 540 meter öfver hafvet, är beväxt med ganska 

 kraftig, björk blandad granskog. Tall är ytterst sällsynt, åt- 

 minstone närmast omkring byn Gördalen, och granen upphör 

 att bilda sammanhängande bestånd vid 800 meters höjd. Björk- 

 regionen är vida bättre utvecklad än å östra sidan af fjället och 

 sträcker sig ända upp på fjällplatån. (1890 "-'V,, 1891 18 - 2, / 7 .) 



