ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 93, N:0 4. 251 



Drejfjället begränsar Gördalen i vester, och dess ostslutt- 

 ning är alltså liksom Fulufjällets vestsluttning beväxt med björk- 

 blandad granskog, som stiger något högre än å sistnämda. Björk- 

 regionen är synbarligen kraftigare utvecklad än å Fulufjället och 

 upphör ej förr än på öfver 900 meters höjd. Vestsidan är ej 

 undersökt, men skall dess trädvegetation enligt befolkningens 

 uppgifter likna ostsidans. (1891 18 ~ 20 /V) 



Härjehogna, fjäll på gränsen mellan Norge och Särna socken, 

 nordvest om föregående och vesterut sammanhängande med den 

 fjällsträckning, som bildar vattendelaren mellan Dalelfven och 

 Klarelfven. Från svenska sidan höjer sig fjället ur ett af 

 sumpmarker uppfyldt skogslandskap; fördelningen af tall- och 

 granskog är här såsom vanligt i norra Dalarne den, att tallen 

 intager hufvudarealen och bildar stora skogar a de jämna kross- 

 grusmarkerna, under det att granen är inskränkt till trängre 

 •dalgångar med fuktig och djup jordmån. Större granskogar 

 förekomma endast der särdeles gynnsamma jordmånsförhållanden 

 äro rådande, såsom vid Skärvagen (Sverige) och Lillebo (Norge), 

 der berggrunden är silurisk och moränen troligen kalkhaltig. 

 När man på uppstigandet mot fjällsidan närmar sig barrträds- 

 gränsen, blir emellertid granen allmännare, och barrträdsgränsen 

 bildas af björkblandad granskog vid en höjd öfver hafvet af 

 omkring 800 meter. Enstaka tallar, mest uttorkade (»torrakar») 

 saknas dock ej i detta granbälte. Björkregionen är på fjällets 

 ost- och sydsluttning föga utvecklad, men uppnår å vissa ställen 

 en mäktighet af ända till 100 meter. (1890 10 - 12 / 8 .) 



Städjan. Vi förflytta oss nu till de östra fjällen i Dalarne, 

 af hvilka Städjan är det sydligaste och mest bekanta. Fjället 

 sammanhänger i norr med Nipfjället genom en högfjällsplatå, 

 men är i öster och sydvest afskildt från det omgifvande skogs- 

 landskapet genom djupa dalgångar, från hvilka det terrassformigt 

 reser sig till en höjd af 1,170 meter öfver hafvet. Fördelningen 

 af det omgifvande landskapets skogar är den vanliga, och liksom 

 vid Härjehogna tilltar granen i ymnighet närmare barrträdsgränsen 

 samt bildar mellan 700 och 800 meters höjd öfver hafvet ofta 



