254 KELLGREN, TRÄDGRÄNSERNA I VARA SYDLIGA FJÄLLTRAKTER. 



meter öfver hafvet, är på tre sidor omgifven af höga fjäll, näm- 

 ligen Långfjället i öster, Salfjället och Sylvåla i vester och 

 norr. Observationer äro gjorda på de i den '/ 2 mil långa sjön 

 stupande fjällsidorna samt i passet mellan sjön och Fämunds 

 vattendrag. Det utmärkande för traktens vegetation är, att gran 

 nästan totalt saknas, hvadan barrträdsgränsen bildas af tall, 

 som ej stiger synnerligen högt öfver Gröfvelsjön, alltså knappast 

 $00 meter öfver hafvet. Björkregionen är svagt utvecklad och 

 stiger omkring 60 meter öfver sjöns yta; i denna region träffas 

 spridda tallar, mest »torrakar». (1891 12 ~ 15 / 8 .) 



Härjedalen. 



Ehuru detta landskap i hänseende till skogsträdens utbred- 

 ning är vida bättre kändt än Dalarne, har jag dock velat an- 

 föra de observationer häröfver, som jag derstädes gjorde under 

 ?n resa 1892 i den fjälltrakt, som ligger mellan Ljusnedals bruk 

 och Riksgränsen. Från en mera smäkuperad terräng med ett 

 och annat fjällberg omkring Ljusnedal och Funäsdalen inkommer 

 man omedelbart i den högfjällstrakt, som vid Tennaelfs öfversta 

 lopp bildar vattendelaren mellan Sverige och Norge. Närmast 

 norr om detta vattendrag, som härstädes bildar de långsträckta 

 sjöarne Malmagen och Tenndalssjön, ligger en omfattande fjäll- 

 komplex, hvars mest bekanta del Hamrafjället är. Söder om 

 dalgången är landskapet likaledes uppfyldt af sammanhängande 

 fjäll under namn af Bö- och Rutfjällen. Med undantag af Rö- 

 fj ällen ligga dessa helt och hållet öfver barrträdsgränsen, som, 

 bildad af tall och gran, å Röfjällen *) stiger 750 meter öfver 

 hafvet, men vid Tenndalssjön endast 700 meter. Här vidtager 

 nu en kraftigt utvecklad och ovanligt mäktig björkregion, som 

 stiger till omkring 900 meter öfver hafvet. Bäst utvecklad torde 

 tlen subalpina björkskogen vara å Hamrafjällets sydsluttning, 

 hvarest särdeles gynnsamma jordmånsförhållanden äro rådande. 

 På grund af björkregionens kraftiga utveckling och barrträds- 



') Jmf. E. Henning, Växtfysiognomiska anteckningar från Vestra Härjedalen. 

 Bih. till K. Sv. Vet.-Akad. Handlingar. Band. 13, Afd. III, N:o 1. Sthm. 1887. 



