270 THORSTENSON, CALAMAGROSTIS- OCH CAREX-HYBRIDER. 



nästa leds öfre ända; x ) hos C. str.: stundom ej ens af den utdragna 

 första axfästledens längd; hos C. ar. X O. str.: vanligen nående till 

 midten af andra axfästleden. — Skaften å vippgrenarnes toppax hos 

 C. ar. ofta af half va intill hela axets längd; närmaste sidoax obe- 

 tydligt eller nästan ej alls skaftadt; hos C. str.: toppaxskaft lika — 

 dubbelt så långa som axet; sidoaxens skaft 1 j 3 — 1 / 2 så långa som 

 axet; hos C. ar. X C. str.: närmast som hos C. str. — Småaxens 

 storlek varierar mycket (framförallt hos C. str.), till och med 

 inom samma vippa. I korthet kan sägas, att de hos C. ar. 

 äro 5 — 6, hos C. str. 2 — 4, hos C. ar. x C. str. 3 — 4 mm. 

 långa. (De större af hybridens småax erinra i allmänhet äfven 

 i öfrigt (färg m. m.) mest om C. ar., de mindre om C. str.). 

 — Skärmfjäll. C. ar.: lancettlika — smalt äggr. lancettlika; 

 jemförelsevis långt och smalt tillspetsade, 2 ) den uppåt afsmal- 

 nande delen 2 — 3 gånger så lång som basdelen; medelnerven 

 otydligt borstsågad eller nästan slät. C. str.: bredare äggr. 

 lancettlika; jemf. kort och bredt tillspetsade, den uppåt afsmal- 

 nande delen vanligen föga längre än basdelen (i detta afseende 

 dock stor variation); medelnerven i allmänhet mer eller mindre 

 tydligt borstsågad. C. ar. x C. str.: smalt äggr. lancettlika; 

 temligen långt och smalt tillspetsade, den uppåt afsmalnande 

 delen 1V 2 — 2 gånger så lång som basdelen; medelnerven än tyd- 

 ligt, än nästan omärkbart borstsågad (mellan stamarterna vack- 

 lande ställning). — Yttre blomfjällets form afspeglar sig i det 

 hela i skärmfjällens; dock att, märka, att då yttre blomfjället 

 hos C. ar. är ej blott tillspetsadt, utan ock nästan spetsigt, är 

 det hos C. str., med obetydlig tillspetsning, trubbigt — nästan 

 tvärhugget och hos C ar. x C. str. betydligt tillspetsadt, men 

 trubbigt, ehuru ej i så hög grad som hos C. strida. I öfrigt 

 är det hos C. ar. styfvare än hos de båda andra samt vid 

 basen försedt med en, om ock liten, dock tydligt afsatt, hård 



') Denna tendens till bildande af långa vippgrenar tillspetsar sig hos en form der- 

 hän, att vippan i detta hänseende kommer att något erinra om Panicum milia- 

 ceum, med de från hvarje fästpunkt utgående långa grenarne nående högt upp 

 inot stråets spets. 



2 ) Men ej uddspetsiga, såsom i en och annan flora uppgifves; sådana te de sig 

 endast i torkadt tillstånd. 



