ÖFVERSIGT AP K. YETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 93, N:0 4. 281 



^-blommor tillsammans. Utvecklas åter detta ämne till ax, 

 hvilket, såsom nyss nämdes, stundom inträffar, så innehåller det 

 sistnämda ofta endast cf-blommor — i hvilket förhållande före- 

 komsten af en pistill innanför det vid dess bas sittande, det 

 korta axskaftet tillhörande, förbladet och detta senares mer eller 

 mindre framgångsrika försök att omkring densamma bilda ett 

 tjenstbart fruktgömme så mycket mindre utgör någon nämnvärd 

 inskränkning, som denna företeelse ofta återfinnes hos och i viss 

 mån är karakteristisk just for laterala o^-ax hos Heterostachyce. 1 ) 

 C. Pseud. uppträder således faktiskt ej så sällan med två cf'-ax. 

 Men ofta kommer dock endast ett blandningsax till stånd, der 

 (/'-blommorna förekomma än vid basen eller i spetsen, än, och 

 ofta utan all ordning, inströdda bland och sida vid sida med 

 ^-blommorna. Detta kan emellertid så mycket mindre utgöra 

 någon instans mot dess typiska natur af att vara tf-a,x, som 

 hos denna art, med dess dominerande $-liga karakter (hvarom 

 mera nedan), ofta nog sjelfva toppaxet, som ju i vanliga fall 

 ensamt representerar växtens cjMiga element, lider starkt in- 

 trång af fruktgömmen, ja stundom till den grad, att det i det 

 närmaste är förvandladt till ett $-ax och fullkomligt företer 

 den allmänna bilden af ett sådant. — Till ofvanstående må nu 

 fogas, att stödbladet i fråga, vare sig dess ax kommer till ut- 



') Att här ifrågavarande förblad verkligen tillhör sjelfva axskaftet eller — då 

 axet vanligen är oskaftadt — blomfästet och att den deraf bildade, mer eller 

 mindre fullständiga utriculus således tillhör en gren af hsta ordningen, ej 

 såsom eljest (i axen) en gren af 2:dra ordningen, framgår genast bland annat 

 af dess dorsala läge i förhållande till strået, så att det nämda organet, ehuru 

 stundom förande mogen frukt, söker omfatta äfven axskaftets bas. Att det 

 till följd af dettas groflek oftast skall misslyckas i denna siu dubbla roll, är 

 ju helt naturligt; en eller annan gång kan man emellertid få se ett out- 

 veckladt, förkrympt ax sticka fram ur toppen af en för öfrigt sluten, ehuru 

 betydligt utsprängd utriculus af detta slag, hvilken på samma gång innehåller 

 fullbildad nöt. — Afven vid basen af de mer utdragna ^-axskaften, der för- 

 bladet i vanliga fall bildar en temligen långsträckt slida, förekommer någon 

 enda gång denna företeelse af en utriculus, tillhörande första grensystemet, 

 medan alla de andra, uppe i axet, ju tillhöra ett af 2:dra ordningen. (Af 

 hvilken grad åter sjelfva fruktaxeln i d^-tta fall är, af andra eller tredje, 

 måste, jemte åtskilligt annat hithörande, afgöras genom studium af utveck- 

 lingshistorien). 



