296 THORSTENSON, CALAMAGROSTIS- OCH CAREX-HYBRIDER. 



Hybriden befans vara, åtminstone i $-ligt afseende, full- 

 komligt steril. I så måtto har jag upprepade gånger undersökt 

 hvartenda strå jag funnit — en undersökning, som är lätt verk- 

 stäld, i det den utvecklade frukten vid en sammantryckning af 

 axet genast måste förnimmas genom den tunna fruktgömmes- 

 väggen. Men axen voro samtliga mjuka och läto sig omedelbart 

 efter hela sin längd plattryckas — utom hvad beträffar en enda 

 tufva, hvars ax å några få punkter erbjödo motstånd för fingret. 

 Motståndet härrörde från en rätt stor, men ej fullt hård, utan 

 segväggig, tom nöt. Anmärkas må för öfrigt, att exemplaret 

 var det minsta, i vegetativt hänseende torftigaste af alla. Inom 

 alla andra fruktgömmen jag underkastat en närmare granskning, 

 befanns frukten helt och hållet outvecklad. 



Här bör emellertid ej lemnas oanmärkt, att jag ej långt 

 från ett par af hybridens tufvor påträffat en form, som vid 

 första anblicken något erinrar om densamma och som möjligen 

 skulle kunna vara en genom korsbefruktning uppkommen åter- 

 gångsform till C. ampullacea; sannolikt är den dock endast en 

 formförändring af denna variabla art. Den har 2 — 3 smala, 

 långsträckta, mer eller mindre hängande ?-ax, temligen smala 

 och spetsiga skärmfjäll och utdraget, äggrundt, ej rakt utstå- 

 ende fruktgömme med temligen långt och styft spröt. Detta 

 är ungefär allt. Strå och blad, äfven stödblad, samt o^-ax 

 tillhöra typisk C. amp. och visa ej ringaste tendens åt annat 

 håll, skärmfjällen ha ej spår af vare sig borstudd eller sträfhet, 

 fruktgömmet är tunnväggigt och glesnervigt samt äfven i öfriga 

 afseenden — utom de här ofvan nämda — sådant som hos C. 

 amp. Föreligger här verkligen en återgångsform af hybriden, 

 så skulle den utgöra exempel på en genom artkorsning upp- 

 kommen bestående varietet. Den växer på ett begränsadt om- 

 råde i rätt stor mängd, är betydligt konform samt temligen fertil. 



Såsom redan inledningsvis blifvit nämdt, påträffade jag hy- 

 briden första gängen mot slutet af 1891 års höst, ehuru jag 

 då ännu ansåg mig böra sätta ett frågetecken för densamma, 

 då den dels sjelf befann sig i alltför bristfälligt skick för att 



