ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 4. 299 



exemplar af C. ampull. — Såväl denna som de öfriga tufvorna 

 ha stamarterna i sitt omedelbara grannskap, C. ampull. nästan 

 alltid närmast (moderväxt?), stundom så nära, att den vid 

 flyktigt påseende tycks tillhöra samma tufva som mellanformen. 

 Alla omständigheter rörande denna växtform, ej mindre dess 

 sterilitet med ty åtföljande »eviga ungdom» än dess i morfologiskt 

 hänseende intermediära ställning (in cl, skärmfjällens oscillation) 

 mellan tvä bestämda arter, ej mindre tiden för dess utveckling, 

 så vidt densamma utrönts, än sättet för dess förekomst tala så- 

 ledes för riktigheten af det antagande, som ofvan blifvit gjordt, 

 att den är en hybrid; de tre sist nämda momenten äfven för 

 att denna hybrid bör signeras C. ampullacea X C. Pseudocyperus 

 — något som för öfrigt för den, som får växten under ögonen, 

 torde röja sig redan vid första anblicken. 



Tillägg (se s. 284, andra stycket). Den i en del utländska 

 floror under C. Pseud. upptagna, såsom sällsynt anförda, var. 

 minor Hampe tycks, af hela beskrifningen att döma, endast vara 

 en höstform och, åtminstone här i Norden, en ganska vanlig 

 sådan, hvars enda utmärkande drag är att ej i något afseende 

 ge det fulla uttrycket åt den typ, som i C. Ps. kommit till ut- 

 bildning; m. a. o. en fattig C. Ps. Hufvudkarakteren, axen 

 »gewöhnlich abstehend o. selbst aufrecht» återfinnes ju ock en 

 gång hos hvarje ex. af den vanliga C. Ps., ehuru här öfver- 

 gående. 



Möjligt är ju för öfrigt, att ogynsamma lokala förhållanden, 

 ej mindre än den ogynsamma årstiden, kunna åstadkomma denna 

 »var. minor» och att den således kan uppträda äfven tidigare 

 under året. 



