ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 5. 377 



man undersöka, huruvida den omständigheten, att antalet nyin- 

 trädande icke är konstant, kan utöfva något väsentligt inflytande 

 pä resultatet. Förhåller det sig så, torde det vara bäst att, 

 därest man vill använda den metod, om hvilken här varit 

 fråga, först på vanligt sätt för hvarje särskildt år under den 

 närmaste tiden beräkna sannolika antalet nytillkommande tjänste- 

 män, och fortsätta härmed så länge, till dess detta antal visar 

 sig blifva tillnärmelsevis konstant och lika med t". 



I korthet uttryckt blir således resultatet af föregående under- 

 sökning följande: 



1) Om antalet årligen nytillkommande tjänstemän inom en 

 kår med ett bestämdt antal tjänstebefattningar är tillnärmelsevis 

 konstant, så kan detta antal beräknas genom formeln 



,„ -Al m 



x = m 



2) under nyss angifna förutsättning kan nämda antal äfven 

 beräknas medelst formeln 



X = fl — 1 



.i x = n 



■ LL m 



3) om antalet ärligen nytillkommande tjänstemän inom en 

 kår med ett bestämdt antal tjänstebefattningar icke är till- 

 närmelsevis konstant, kan t" betraktas såsom ett medelvärde 

 härför; 



4) kvantiteten t' är närmast att betrakta såsom en hjälp- 

 kvantitet vid enklare pensionsberäkningar, men är ur denna 

 synpunkt tämligen öfverflödig, då formeln för pensioneringskost- 

 naden kan utan dess användande härledas, och då dessutom 

 samma formel gäller, äfven om antalet icke är konstant; i senare 

 fallet är det formellt taget mindre riktigt att härleda det exakta 

 resultatet på grund af en förutsättning, som icke i verkligheten 

 är uppfylld. 



