ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAJD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 7. 427 



y m cos a cos ß = y — I cos a cos ßdijj = — ^- m ^ , 



o 



-2n 



y m cos a cos y = y ■£- J cos a cos yc/<// = - ^- »w _. 



1 — »»• 



2 w J 



£ 



o 

 \ ' u i „ , 1 — a?' 



m cos /? cos y — y ^— I cos ß cos ydj// = 



in 



/ j2n! r 7 r 2 w 2 



o ' 



o 



I 



\ ^ „ f 1 — a 2 r 2 



m(cos 2 /? — cos 2 y) = > ^— I (cos 2 ß — cos -y)dip — — -= m - — -^ — 



o 



och följaktligen 

 dkM 



YZ^—=S1 — ZX V A, + l r Y^ + ( F 2 — Z 2 ) % 

 w z to 1 co- v w- 



^(l +2 tl + ^~^o) = A + ^, 



Af eqv. (1) följer emellertid: 



men efter hvad som förut blifvit sagdt om kraftparet (L M N ), 

 hvilket är detsamma som kraftparet (Z/ M' N' ), skall detta i 

 ansenligaste grad förebygga, att riktningen (p q r) af stafvarne 

 i jorden ändras, förutom då yttre krafter finnas, och däraf 

 följa, såsom vi se genom att sätta R = oo , dessa uttryck för 

 L , M , iV : 



L = xm,Q 2 (rq — qr ) — IniQ-p) ,*) 

 M = xmg 2 (pr — rp ) — hnQ 2 q) , 



N = xmQ 2 (qp —pq Q ) — XmgPr) , 2 ) 

 hvarest x är 1 eller blott litet differerar från 1. 



1 ) X försvinnande litet. 



2 ) Af dessa uttryck för L n , M , N följer ock, att de mera sammanhängande 

 delarne af jorden (sålunda väggarne till strömbanorna kring partiklarne) er- 

 hålla en motsatt rörelse mot de betraktade mera fria S. 



