ÖFVEESIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 93, N:0 7. 431 



22. Huru den iakttagna förflyttningen af den magnetiska 

 polen inverkar på de magnetiska elementen, d. ä. på magnet- 

 nålens deklination samt jordmagnetismens horizontala och verti- 

 kala komponenter, skall jag nu visa. Då jorden räknas för 

 likformigt magnetiserad, såsom här och i den föregående upp- 

 satsen, så blir dess- magnetiska potential för en punkt i jordens 

 athmosfer lika med U: 



TT i" T" 



il — —* cos rJ , 



7" 



hvarest (n:o 16): 

 Nu är 



ri = K) 25 - 931 



cos rJ" — cos 6 sin cp + sin 6 cos cp cos (t^ — X) , 



då med cp förstås nordliga latituden och med X longituden, öst- 

 ligt från ^-axeln, för observationsorten (egentligen för den ob- 

 serverade magnetnålen)- Häraf följer, att den kraft, hvarmed 

 jorden verkar på enhetsmängden nordmagnetism vid observations- 

 orten, har en rätvinklig horizontal komponent åt Norr: 



o 7*7 



(7') JV= _ _ — " (cos e cos cp — sin d sin cp cos (tj> — ■ X)) 



och en (rätvinklig) horizontal komponent åt Öster: 



1 du r 3 



(7") Ö= kt = - sin e sin (w — X) 



v ' r cos cp o X (.i T 



och slutligen en vertikal komponent: 



„ dU 2«. . . . ... 



Z= 7T- = -v (cos e sm cp + sin 8 cos cp cos (w — X)) . 



07' r d T 



Förstås med H storleken af horizontal-komponenten V'iV 2 + Ö 2 



och med D magnetnålens östliga deklination = arctg-y, så blir: 



clH ^dN n dÖ 



— — = cos 1) —. — h sin JJ -j- , 

 dt dt dt 



TT dD ^dÖ . -ndN 

 fl— r- = cos JJ— sin JJ—rr , 



dt dt dt 



