ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8 9 3, N:0 7. 433 



medan enligt observationerna åren 1858 — 62: 



z/Z>=+7',6, /JH= +0,00019 , Ji= — 2'; 



för Washington (cp= +38° 54', A =282° 57', Z> = 356°): 



JI)=-S',1, JH= + 0,0001 + 0,20^, z/Z=- 0,0001 + 0,6^-\ 



medan enligt observationerna år 1889: 



JD= — 2,3, JH=— 0,0003, z/Z= — 0,0016; 



för Hobarttoivn (cp=— 42° 30', A = 147°, i? = 9° 56') : 



JD = +5', 

 medan enligt observationerna åren 1844 — 48: 



JD= + 1',4. 



24. Under antagande af att det i n:o 19- 21 förekom- 

 mande x är lika med 1, erhålla vi genom integration af eqvv. 

 (3) i n:o 20 den dagliga variationen af \p och 8 bestämd. Vid 

 tider då man kan skrifva (9=12°, ip = 273°, finner man, när 

 med v utmärkes soltiden och med v' timvinkeln för månen, allt 

 från Greenwich räknadt, samt med d solens och med d' månens 

 deklination : 

 ip — ip = — {0",067(1 — 3 sin -d) + 0", 148(1 — 3 sin 2 ö')}v timmar 



— 1",15 sin 2d sin (v + W) — 0",13 cos 2 c> N sin 2(v + xp) 



— 2",63 sin 2(5' sin (v' + \p)— 0",29 cos M'sin 2(v' + ip) , 

 6 — ö = + 0",26 sin 2ö cos (v + ip) + 0",03 cos -ö cos 2{v + \p) 



+ 0",59 sin 26' cos (V + xp) + 0",06 cos 2 d'cos2(i''+ \p) . 



Den dagliga variationen af de magnetiska elementen är 

 emellertid betydligt större än som följer af den ofvanstående 

 rörelsen hos magnetpolen. Jag hoppas att framdeles återkomma 

 härtill och då kunna visa, huru sannolikt det är, att orsaken 

 till den nämnda dagliga variationen är att söka i magnetism, 

 som under dagens lopp induceras af solen i jordens athmosfer 

 och kanske i dess inre. 



25. De direkta magnetiska krafterna från solen och månen 

 äro oansenliga i jemförelse med de krafter, som ofvan betraktats 

 och hvilka härröra frän den allmänna ofravitationen. Och äfven 



