481 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1893. N:o 7. 



Stockholm. 



En matematiskt-statistisk metod för bestämmande af 

 vitaliteten inom en hel befolkning. 



Af G. Enestköm. 



[Meddeladt den 13 september 1893 genom D. G. Lindhagen.] 



Bland de många olika mått, som blifvit använda eller före- 

 slagna för att möjliggöra en jämförelse mellan vitalitets- och 

 mortalitetsförhållandena inom olika länder, torde medel Ii fslängden 

 vid födelsen hittills haft de flesta förespråkare. 1 ) Ju lifskraf- 

 tigare befolkningen inom ett land är, sä har man resonnerat, 

 dess större måste medellifslängden vid födelsen vara och tvärtom. 

 Mot detta betraktelsesätt har emellertid G. Meyer,'-) med an- 

 slutning till en redan af Quetelet 3 ) och Engel 4 ) framhållen 

 synpunkt, riktat den anmärkningen, att detsamma väl ur medi- 

 cinalstatistisk synpunkt kan försvaras, men att det däremot, 



') Jämför särskildt G. Meyer, Die mittlere Lebensdauer (Jahrbücher für 

 Nationalökonomie und Statistik 8, 1867, 1 — 46) samt i, Die neuesten 

 Untersuchungen über die mittlere Lebensdauer (därsammastädes 1, 1863, 605 

 ■ — -631). Se äfven L. v. Bortkewitsch, Die mittlere Lebensdauer. Die 

 Methoden ihrer Bestimmung und ihr Verhältniss zur Sterblichkeitsmessung. 

 (Jena 1893.) 



2 ) G. Meyer, nyss anf. st. sid. 7. 



3 ) A. Quetelet, Du Systeme social et des lois qui le re'gissent (Paris 1848), 

 sid. 176. 



*) Se särskildt F. Engel, Über die Bedeutung der Bevölkerungs-Statistik (Zeit- 

 schrift des statistischen Bureaus [Leipzig], 1, 1855, sid. 144 — 145) 

 och samme författares uppsats: Die Sterblichkeit und die Lebenserwartung im 

 preussischen Staate und besonders in Berlin (Zeitschrift des preus- 

 sischen statistischen Bureaus 1^ 1861, eid. 322 — 324). 



