ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 8. 545 



nämligen en modifikation nödvändig åtminstone i fråga om för- 

 delningen af den yngsta åldersklassen. Ty om denna klass till- 

 hör åldern t\t + 5 år, så är det klart, att L t —5/t — Of men då 

 inga negativa anta] individer kunna förekomma, är denna ekva- 

 tion liktydig med de fem ekvationerna 



H — 1/* = , lt — 2/t — 1 = , /;_3/,!_2 = 0, l t — 4/t-3 = ö, l t —5/t — ± = 0, 



och den paraboliska kurvan skulle därför gå genom fem punkter 

 på abskissaxeln, hvilket naturligtvis är orimligt. För den lägsta 

 femårsklassen måste man således modifiera metoden, och detta 

 synes mig lämpligast kunna ske så, att man i stället för ekva- 

 tionen 



n = — i 



yj't+fi/t + n+l = JJf. 



•n/t + n + 1 — -^t — S/t 

 n= — 4 



inför ekvationen 



lt-i/t = 0, 

 d. v. s. låter parabeln bestämmas genom villkoret, att inga 

 individer inom gruppen finnas i åldern t — I/t år. På detta 

 sätt erhåller man för beräknande af a t , b t , c t de tre ekvationerna 



ba t + 10c t = L t/t+5 , 

 a t — Sb t + 9c t = 0, 



5a t + 2bb t + lS$ci = L t+5/t+] 



h varur 



a t = 5oÖ (126^/ < + 5 6 L t + 5 .7 + 10) , 



bt = sh fi&LI/t+é + 7L t+5/t+l0 ) , 



C t = dSÖ ( vfy/i+ö + dJ J t + 5/t + lo) ■ 



Exempel på grupper af det slag, hvarom nu talats, hafva 

 vi bland andra i antalet gifta personer inom ett land. En 

 femårsklass af gifta män eller kvinnor minskas å ena sidan 

 därigenom, att gifta män eller kvinnor aflida, blifva enklingar 

 (enkor) eller emigrera, men ökas å andra sidan därigenom att 

 ogifta män eller kvinnor ingå äktenskap, och ökningen är sär- 

 skildt för de yngsta femärsklasserna proportionsvis högst be- 

 tydlig samt ganska oregelbunden. Under sådana förhållanden 

 blir c x en relativt stor kvantitet, och äfven b x kan erhålla ett 

 högt värde i förhållande till a x . De förutsättningar, hvilka ur- 



