552 ENESTRÖM, EN METOD FÖR FÖRDELNING I ETTÅRSKLASSER. 



För de två första grupperna är således felkvadratsumman 

 mångdubbelt större och för den tredje gruppen nära dubbelt 

 större enligt den andra metoden; för den fjärde gruppen är där- 

 emot förhållandet motsatt. Med afseende på den sistnämda om- 

 ständigheten bör dock äfven här påminnas därom, att antalen 

 individer i olika femårsklasser af denna grupp äro ganska små, 

 och att därför det påpekade förhållandet ej har någon större 

 beviskraft. 



Af det nu anförda synes mig följa, att i regeln den andra 

 metoden åtminstone icke lämnar bättre resultat än den första, 

 utan snarare tvärtom. Men då likväl af det föregående visar 

 sig, att den andra metoden kan i ett enskildt fall vara att före- 

 draga, så framställer sig den frågan, huruvida' det icke är möj- 

 ligt att uppställa något kriterium, medelst hvilket man förmår 

 afgöra, om för en gifven grupp denna metod hälst bör användas. 

 Något sådant kriterium torde emellertid svårligen finnas; ty 

 äfven om det kan med hänsyn till öfriga femårsklasser visas, 

 att den parabel, som gäller för femårsklassen x + 5jx + 10 år 

 tämligen nära sammanfaller med den parabel, som gäller för 

 fem årsklassen x/x + 5 år, så får man däraf icke draga den slut- 

 satsen, att ett liknande förhållande måste äga rum äfven för 

 den yngsta femårsklassen. Enligt min åsikt är det därför bäst 

 att verkställa fördelningen efter båda metoderna och sedermera, 

 på grund af den särskilda kännedom man kan äga om gruppen, 

 söka afgöra, hvilkendera fördelningen är sannolikast. Såsom 

 exempel väljer jag en grupp af män, som behandlas i den s. k. 

 nya arbetareförsäkriugskomiténs statistiska undersökningar, och 

 hvilken grupp omfattar de män, hvilka enligt komiténs förslag 

 skulle på grund af sin anställning vara underkastade försäkrings- 

 plikt, dock sa att denna plikt skulle blifva aktuell först sedan 

 personen i fråga fyllt 18 år. Enligt komiténs undersökningar 

 skulle vid 1890 års slut hafva funnits i åldrarna 15 — 20 och 

 20 — 25 år respektive 56,870 och 68,939 män i sådan anställning; 1 ) 



') Se A. Lindstedt, Statistiska undersökningar och kostnadsberäkningar. {Nya 

 arbetare för säkring skomitins betänkande. II. Stockholm 1893), sid. 12. 



