ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 9. 579 



står. Därvid faller triazoldikarbonsyrans silfversalt ut, under 

 det att oxalsyran stannar i lösningen. SilfVerfällningen affiltreras 

 och uttvättas noga med vatten. Denna operation går emellertid 

 mycket långsamt till följd af silfversaltets slemmiga konsistens, 

 men det är af vigt, att uttvättningen blir så fullständig som 

 möjligt, hvarom se nedan sid. 584. Sedan saltet blifvit så noga 

 som möjligt uttvättadt, nedspolas det samma i en porslinsskål och 

 försättes med saltsyra och uppvärmes, hvarvid klorsilfver bildas, 

 hvilket affiltreras. Filtratet koncentreras därpå, och vid afsval- 

 ning utkristalliserar triazoldikarbonsyran i stora, välutbildade 

 kristaller. Genom moderlutens ytterligare koncentrering kan 

 ofta en ny kvantitet af syran erhållas. Vid slutlig afdunstning 

 till torrhet på vattenbad återstår en svagt gulfärgad, smörlik 

 massa, hvilken tyckes hålla åtminstone tvänne andra föreningar, 

 hvilka jag emellertid ej vidare undersökt. Hufvudprodukten vid 

 oxidationen utgöres alltid af triazoldikarbonsyran, under det att 

 azimidobenzoesyran och de smörj iga produkterna bildas i blott 

 underordnad mänsd. 



AzimMobenzoesyra. 



CH 



HO.CO— C^ X C— N 



I II II 

 HC^/C N . 



CH \< CT 



NH 



Syran fås fullkomligt ren genom en omkristallisering ur is- 

 ättika. Ur detta lösningsmedel kristalliserar den samma i små 

 färglösa, glänsande blad, som hålla en molekyl ättiksyra, hvilken 

 småningom bortgår vid liggande i luft, lätt och fullständigt vid 

 120' C. 



Analyser på vid 120° C. torkad substans: 



1. 0,1488 g gaf vid förbränning i syrgas 0,2817 g C0 2 

 (motsv. 0,07683 g C) och 0,0424 g H 2 (motsv. 0,oo47i g H). 



