580 BLADIN, OM OXIDATION AF AZIMIDOTOLUOL. 



2. 0,1038 g gaf vid förbränning med kopparoxid 22,4 ccm. 

 N-gas, mätt öfver koncentrerad kalilut vid 765 mm. bar. tr. och 

 13,8° C. 





B er ak i 



ladt. 



Funnet. 

 1. 2, 



c 7 



84 



51,5 



51,6 



H 5 



5 



3,i 



3,2 



N 3 



42 



25,8 



26, 



2 



32 



19,6 



— — 



163 100,o. 



Ättiksyrebestämningarna gåfvo : 



1. 0,4 182 g utpressad substans förlorade vid 120° C. 



0,1118 g. 



2. 0,39 60 g utpressad substans förlorade vid 120° C. 



0,1062 g. 



Beräknadt Funnet, 



för C 7 H 8 N 3 2 + CH 8 .C0 2 H. 1. 2. 



CH 3 .C0 2 H 26,9 26,7 26,8. 



Föreningen är tämligen löslig i kokande isättika, svårlöslig 

 i kall och kristalliserar därur i små glänsande blad, som ännu 

 ej smälta vid 270° C; mycket svårlöslig i vatten, h varur den 

 samma kristalliserar i små gyttringar, som under mikroskop visa 

 sig bestå af nålar; svårlöslig i alkohol. Den löses lätt i am- 

 moniak och alkalier; äfven lätt i syror och visar sig därigenom 

 äfven ega basiska egenskaper. Upphettad på platinableck, smälter 

 föreningen under sönderdelning och kvarlemnar ett volyminöst 

 kol. Denna syra har antagligen förut blifvit framstäld af P. 

 GRIESS, men hans uppgifter äro allt för knapphändiga, för att 

 identiteten med någon af hans syror skulle kunna ådagaläggas. 



Salter af azimidobenzoesyran. 



Sil/ versähet bildar en slemmig, volyminös fällning; lättlös- 

 ligt i ammoniak och vanlig salpetersyra, svårlösligt i mera ut- 

 spädd. Upphettadt på platinableck, förbrinner saltet under 

 gnisterkastning. 



