586 BLADIN, OM OXIDATION AF AZIMIDOTOLUOL. 



af ammoniak till en blåviolett vätska; äfven lättlösligt i mineral- 

 syror. Vid upphettning på platinableck förpuffar det samma 

 häftigt. 



(1.2. 3)-Tria.zol. 



HC— N 



HC N. 



NH 



Triazoldikarbonsyran smälter under stark gasutveckling och 

 sönderdelas därvid till största delen fullständigt. Om man emeller- 

 tid upphettar nämda syra försigtigt i ett kort förbränningsrör i 

 kolsyreström, destillerar en nästan färglös olja öfver, under det 

 att i röret kvarblir betydligt med kol, hvilket nedtrycker utbytet 

 af triazolen. Oljan är ganska hygroskopisk, h varför vid ana- 

 lysen kolbalten fans något för låg, under det att vätehalten 

 däremot utföll något för hög. 



Analys: 



0,139 3 g destillerad olja förbrändes i syrgas och gaf 0, 17 52 



g C0 2 (niOtSV. 0,04778 g C) Och 0,0566 g H 2 (mOtSV. 0,00629 



g H). 





Beräkuadt. 



Funnet, 



C 2 



24 



34,8 



34,3 



H 3 



3 



4,3 



4,7 



N. 



42 



60,9 



— 



69 100,o. 



Denna triazol bildar en nästan färglös olja med svagt alkal- 

 oidartad lukt, påminnande om acetamid. Den är lättlöslig i 

 vatten och de fleste öfriga lösningsmedel, olöslig i gasolja. En 

 vattenlösning ger fällningar med metallsalter. Vid kokpunkt- 

 bestämning enligt SlWOLOBOFF's ') metod betans den samma 



>) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XIX, 795 (1886). 



