ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1893, N:0 10. 695 



der sista raden äfven kan skrifvas 



1 2 = n\ • 1' 2 = n'\ ' k" 2 (3) 



Vi mäta nu i godtyckligt mått afstånden mellan linierna 

 på plåtar tagna i luft af de båda olika tätheterna d! och cl". 

 Afstånden mellan 1 och 2 och mellan 1 och må vara resp. 

 J\ 2 , J'\ 2 och J' 01 , J" 01 . 



Då vid hvilken användning som helst af konkavgitterspektra 

 de strålar alltid ega samma fokus, för hvilka produkten af 

 spektrums ordningstal m och liniens våglängd ). är konstant, 

 har man 



ti • zi\ 2 = m x )' 2 — m x X\ , k" • J" l2 — m x X" 2 — WjÅ", 

 k' • z/' 0] = m X' — m, X\ , k'-' • J" 01 = m Q l" — m, X'\ 

 der k', ti' äro konstanter, som bero af skalan samt injustering 

 och temperatur vid fotografering och mätning, men för närlig- 

 gande linier på samma plåt kunna anses ega samma värde. 



Betecknas qvoten -^- med q, resp. 'q' och q", får man, obero- 



12 



ende af k' och k", 



q = "., ~ = -4 — ^ — , — L enl. (2) 



«*! /. 2 — m, / j ^ ^ v 



- CTl w '° ' & - enl. (3). 



Å 2 — Å t 



Men enl. (1) är 



n\ 1 + v x • d' 



i + , — r ) • d' 



n' 1 + i„ • d' 

 med tillräcklig approximation. 



Införes detta värde, erhåller man slutligen 



^^„(l + r,— r -d') 

 och på samma sätt i luft af tätheten d" 





