696 RYDBERG, EN NY METOD ATT BESTÄMMA LUFTENS DISPERSION. 



in 

 Elimineras mellan dessa båda eqvationer — -/L, finner man 



q\h — *i) + jj = 9"( Å 2 — ■ *i) + ^i 

 1 + Oi — 'oK " i + (»■] — »o) rf " 



och med tillräcklig approximation 



1 + ( „ )(rf .._ l0 = ig^A.. 



Häraf fås såsom uttryck för dispersionen vid luft af tät- 

 heten 1 mellan strålar af våglängderna A, eller Å 2 och Ä 



_ (f - 9') & — h) _ 9" - 9' i 



<?='! 



(d" - d') {q'(X, - X,) + /,} d" -d' , .J, 



a + i- — 



eller slutligen, om - — J-y- betecknas med Q, 



( t /"_d')(^'+Q)- 

 Då enligt antagandet med tillräcklig noggrannhet kan sättas 

 Aj — n j • A j , / 2 = ??]•/, 2 , 



har man äfven 



eller med andra ord: de båda våglängderna Aj och X 2 kunna 

 vara bestämda i luft af hvad täthet som helst. 



För att erhålla ö måste luftens tryck och temperatur be- 

 stämmas samt, om densamma icke är uttorkad, äfven fuktighets- 

 graden. Härvid kan tydligen erforderlig noggrannhet utan större 

 svårighet ernås. 



Säkerheten i bestämmandet af ö beror derför egentligen på 

 noggrannheten hos q, alltså på J i2 och J ol . Såsom vi redan 

 sett, spelar skalan vid uppmätningen icke någon rol, eftersom 

 endast qvoton af ^/-värdena ingår i uttrycket för dispersionen. 

 Det enda, som erfordras, är derför, att skalan är densamma vid 

 uppmätningen af ^/ ]2 och af J Q1 , hvilket utan märkbart fel 



