No. 5] SEKS ALTARSKABE I VIDENSKABSS. OLDSAGSAMLING. 9' 



Målenerne paa dette altarskab er dygtigt haandværksarbeide ; 

 nogen personlig kunst kommer ikke frem i disse dygtigt tegnede 

 og ganske naturtro scener. Maria er fremstillet som den blide^ 

 yndefulde jomfru, der slaar einene halvt undseelig ned. Ansigtet 

 er noksaa vakkert; med den hvælvede pande, de _svagt buede 

 øienbryn, den lange, lige næse, den rolige mund og den lille, 

 fremstaaende hage er dette ansigt noksaa typisk for fremstillingen 

 af kvindelig skjønhed i den nordtyske kunst i det 15de aarhun- 

 dredes slutning. Typen, som nok oprindelig stammer fra Kolner- 

 skolen, er dog mere udpræget i de helgenindefigurer, som findes 

 fremstillet paa et andet altarskab, der nedenfor skal beskrives, 

 nemlig skabet fra Rissen kirke. — I Mariæ bebudelse er engelen 

 særdeles heldig udført; det aabne, freidige blik giver ansigtet et 

 vakkert udtryk, men hagepartiet er lidt klodset tegnet. De smaa 

 engle, som forekommer ved fremstillingen af Jesu fødsel, er det 

 ikke lykkedes at gjengive med tilnærmelsesvis saa meget held. 

 Josef er ganske karakteristisk malet. Hans mørkere hudfarve, og 

 store næse giver ham et noksaa kraftigt fysiognomi, lidt graa i 

 skjægget og skallet er han, med bare en liden tjafs haar i panden 

 og korte krøller i nakken. Elisabeth er fremstillet som en noget 

 .sørgmodig ældre kvinde, med vakre træk. De tre konger er ikke 

 særlig heldige, bedst den knælende Kaspar; de har, som forresten 

 ogsaa de andre personer, noksaa store næser, og daarlig tegnede 

 hænder. 



De store figurer paa dørfløienes ydre sider er begge tegnede 

 og udført med sikker haand. Apostelen Andreas hoved er præg- 

 tigt, og har tydeligvis været malet efter et særdeles godt forbillede. 

 Der er en apostolisk overlegen værdighed over dette oldingeansigt, 

 som giver hele figuren en vis majestæt. Det staar langt over det 

 temmelig kjedelige ansigt, som bæres af St. Katharina. Hvad 

 fremstillingen af „stifteren" ved apostelens fødder angaar, er der 

 megen sandsynlighed for, at der er tilsigtet at give et portræt ; 

 ansigtet er slet ikke saa konventionelt, men deraf tør jo ikke med 

 sikkerhed sluttes, at kunstneren virkelig giver et portræt. Saavidt 

 vides, har man ingen oplysning om Vardø kirke, hvoraf man kan 

 slutte sig til, hvem denne geistlige person skal være. 



