No. 5] SEKS ALTARSKABE I VIDENSKABSS. OLDSAGSAMLING. 17 



nærheden af Næstved; der er ikke større lighed imellem disse 

 fremstillinger og de fra vort norske altarskab, end nødvendigvis 

 maa fremgaa af det samme indhold.*) 



Det staar tilbage at betragte dørfløienes ydersider. De har 

 begge helgenfremstillinger, paa venstre dør St. Olav, paa høire 

 St. Georg med store gyldne skiveglorier, Baggrunden er grøn, 

 med frynser, som antj^der en tæppebaggrund — et træk, som 

 synes at stamme fra den mere realistiske retning, der fra Flandern 

 bredte sig over de nordeuropæiske kunstnerværksteder. St. Olav 

 er fremstillet som en lidt ældre mand, med markerede, ikke særlig 

 tiltalende træk, og rigt, brunt haar og skjæg. Han er iført gylden 

 rustning med rød kappe over, har stor, gylden krone paa hovedet, 

 og røde sko. I høire haand holder han hellebarden, i venstre 

 rigsæblet. St. Olav træder paa en liggende drage, fremstillet gul 

 og grøn med lang rød hale, en ring om halsen og et kronet 

 mandshoved. — St. Georg (= St Jørgen) har derimod et ung- 

 dommeligt udseende; han er barhovedet, med rigt, lokket gult 

 haar. St. Georg er ogsaa klædt i gylden rustning, men bærer ikke 

 kappe. Han staar i en djærv, lidt skrævende stilling over en drage, 

 som ganske ligner dragen ved St. Olavs fødder, undtagen at den 

 ikke har mandshoved, men langagtigt dragehoved, som forbitret 

 søger at angribe helgenen. Med høire arm løfter St. Georg over 

 sit hoved sit østerlandske krumsværd, med venstre haand holder 

 han sit røde skjold skjærmende mod dragens hoved. Holdningen 

 er rolig og tryg, der er ikke den kampens fyrighed over St. Georg 

 her som paa mange af de middelalderske fremstillinger af denne 

 yndede ridderhelgen. 



Disse to helgenfigurer er ikke i samme grad som malerierne 

 paa dørenes indre sider overmalte og restaurerte, og giver derfor 

 anledning til at bedømme det oprindelige arbeide bedre. Udførel- 

 sen er god, tegningen omhyggelig, og skyldes utvivlsomt en meget 

 rutineret haand; af de to figurer er St. Georg den bedste. 



Sammenstillingen af St. Olav og St. Georg med hver sin 

 drage under fødderne er ganske eiendommelig. Det er jo tyde- 



*) Altarskabet fra Veilø kirke er fra begyndelsen af 16. aarhundrede. Det findes 

 beskrevet i det tidligere anførte værk om danske altartavler af Fr. Beckett. 



2 



I 



