90 OVE DAHL. BISKOP GUNNERUS. [1900 



og Ædøen, saa ieg derover haver maatet anstille en deel Mathe- 

 matiske Operationer, det være langt fra at laste bemelte Capitains 

 arbejde, men tvertimod maa rose ham, som den der efter Core- 

 spondence og samlede Stycker haver bragt samme til det Maal, 

 og er mig ubegribelig hvor hand kunde bringe det saavidt, des- 

 uagtet han benyttede sig af Magt. Ramj Carte, som ieg saag hos 

 ham 1762 i Rensburg. Jeg kan ej hvente herved at være saa 

 Lyckelig at have opnaaet Selskabets øyemercke, tj saa var ieg og 

 forvisset om Publici Yndest til giengeldelse for min hafde møye 

 og umkostninger, som Ligesom ville give mig nye Kræfter og Løst 

 at fuldføre mit begyndte Arbejde over Romsdals Provstie, men da 

 der fattes meget til mit Øyemerkes opfyldelse, saa kan ej ventes 

 nogen tack; Thj det var et Ønske det mand kunde udfinde A4id- 

 del til, at alle øde Jorder, Heeder, Moratser som ere ubeboede, 

 kunde blive Dyrcket, som for nerværende tiid er ganske unyttig 

 for Mennisker og Quæg. 



Jeg vil sige og fant nødvendig det hved hvert Præstegield ved 

 Separate Carter skulle hvises, hvad Gaarde saadanne Udørckede 

 Jorde ligger under, dets Størrelse, dets fordeelagtige Beliggenheder, 

 om Gaardene og derved ej mistede den fornødne Gresgang om 

 Sommeren etc. 



Men da ieg maa Suspendere min Forstand i hovedknuden 

 hertil, nemlig fattelse af Folck, enskiønt de som er, bruger mere 

 deres Gaarde efter gammel hvedtægt en efter Jordarternes Egen- 

 skaber, altsaa overdrages samme til høyere Eftertancke, og kuns 

 aliere de Economiske Tancker udgivne 1757 pag. 58 med tillæg. 



1. Om det ej var giørlig, det at saadan Udørkede Jorder af 

 dets Eiere, enten ved Lyfter af Belønninger som smaa premiers ud- 

 settelse, eller og hved Trudsel, af at miste samme fra sin Gaard, 

 skulde formaaes at tåge samme i brug, og da maate ham fore- 

 legges en hvis deel hvert aar, og naar saa al den overflødighed af 

 Giødsel som Ligger til ingen Nøtte paa Bøndernes Sæterstøler og 

 de fleste med Commodité kan faa ned om Vinteren, dertil blev 

 forbrugt, tør ieg nesten sige det Bonden ved Søekanten inden 4 å 6 

 aar kunde Selge Korn istæden for at Kiøbe. 



