No. 1] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGL 7 



Thor Gud, om hvilken der meget er at læse udj den Norske 

 Chrønniche, afhannem haver Torsdag sit Nafn, som den endnu 

 af os Christne næfnes; ellers er hand dend samme, som hos de 

 gamle Græker blev kaldet Jupiter, saavelsom ogsaa af de Rom- 

 mere, hvilke gafve dend samm.e Dag i Ugen, som vi kalder Tors 

 dag, Nafn af hannem og kaldede den Dies Jovis. 



Denne afGud, som staaer med een Slegge udj sin eene Haand 

 og en Kr\^dts-Hammer i den anden Haand, tilbedis i særdeelished 

 &{ Finnerne,^) naar Torden slaar, at hand med den eene Hammer 

 vil drive den tilbage igien, at den ikke skal skade enten dem eller 

 deris Reins- Diur, lige saa og paakalder de hannem naar de vil have 

 Torden og Liun-Ild udslaget ofver nogen de ere vrede paa, at hand 

 da med siin Slegge, som hand haver i den anden Haand skal ud- 

 føre sin Torden og Liun-Ild ofver dem; hvilket vel undertiden gaaer 

 dem an; thi foruden det, at Scdhan er mægtig udj Vantroens Børn, 

 saa er det ikke at undre paa, at Gud tillader hannem undertiden 

 at giøre ont effter hans og deris Villie, enten mod andre Finner, 

 der ere lige saa u-gudelige og afGudiske, som de, der udsender 

 ved deris Running saadant ont over dem, eller og mod andre 

 Christne, der ved deres u-gudelighed giør sig lige ved Finnerne; 

 thj naar et Menniske i sit Lefnet har unddraget sig fra at frygte 

 og paakalde den u-dødelige og barmhiertige Gud, saa er det og 

 ikke at undre paa, at han igien unddrager dem sin Beskiermelse, 

 saavel imod Sathans Ondskab, som anden u-tykke og Fare, og 

 hvoi-med er det vel vi Mennisker skal kunde være mægtige til at 

 imodstaae Sathan og udslukke alle hans gloende Piile, uden ved 

 een ifrig Bøn og stadig Troe? Thj da ere vi ret iførte Guds fulde 

 Rustning. Ellers videre at tale om denne vederstyggelige Sathan 

 udj Hora Galles eller T/ior-Guds eller Jovis Persohn, da er det 

 denne, som de meener skal give dem Lykke til Striid, til Skiøtterie 

 og Veyde,^) og bevahre dem og deris Reins-Diur fra Ulven og 

 Biørnen, hvor udover de med stoer Ifrighed holder endnu, den 

 Dag i Dag er, Thors-Dagen hellig, og vil ikke giøre visse Gier- 



1) Paa Lagmandstinget i Lule Lapinark i 1687 bekjendte Lapperne, at de ofrede 

 til Tor, fordi han gav dem vakkert Veir (Svensk hist. Tidskrift, 1891, p. 2J5). 



2) Vevde F, veide I3DQ, Fejde A. 



I 



