20 J. QVIGSTAD. [1903 



altsammen forgievis, omsider beslutter hand at tåge sin Tilflugt til 

 Runnebommen; Nu var hand vel seif en stor Noyde og troe be- 

 funden Tiener af Sathan, men effterd j dette var en Sag som angik 

 ham selv saa meget nær, i det det var hans eegen kledelige Søn, 

 kunde dette effter hans diaholiske Troes Articler ikke lade sig 

 giøre, at hand seif skulle bespørge sig hos Runnebommen, derfore 

 kaldede hand sin afdøde Huustruis Broder, som boede strax hos 

 ham og udj ingen maade efftergav ham udj denne ædle Science, 

 hvilken hand selv besad | : dette maa ohserveris her hos, at saadan 

 Running maa endelig skee ved den siuges nermeste Slegt, hvor 

 af mand seer at der er mgen Finne-Familie udj hvilken Satan jo 

 haver udvalt og ordineret sig nogle, i det mindste 3 eller 4re 

 Noyder og Propheter, der skal observere hans ifrige Dyrkelse : j og 

 lod saa ved samme siin Svoger, effter at de ovenbemeldte Cere- 

 monier var afgiorte, legge Messing-Ringen paa Runnebommen og 

 med Hammeren slaae derpaa; men hvad skeer! Ringen gik strax 

 hen til Jamicutsche palches, det er, til Dødningernis Vey, som er 

 over Dødningernis Riige, hvor paa der blev ikke een liden Conster- 

 nation hos Faderen, helst da hand saae at Ringen ved alle de 

 hefftige Slag paa Runnebommen, som fremdeelis tillige med adskillige 

 Bes værelser skeede, ikke ville fløtte sig af sit første indtagne Stæd, 

 mens blev der paa, lige som fastlimet, u-rørlig staaendis, indtil 

 hand, effter sin Svogers Raad, lofvede til de Døde een Hun-Rein, 

 da flottede endelig Ringen sig ved nye Slag paa Runnebommen, 

 gik dog ikke lengere der ifra end ud paa Rist-palches, de Christnes 

 Vey, hvor fore Svogeren slog paa nytt igien, men Ringen gik igien 

 til Dødningernis Vey, og da lofvede Faderen nok et Reins-Diur, 

 som var een Oxe til Muhenaimo \ : det er Sathan seif : | om hans 

 Søn maatte leve, og der paa flottede Ringen sig igien af Dødnin- 

 gernis Vey ud til de Christnis Vey, og ville endnu ikke gaae hen 

 til No. 22, som er deris Fi7ine-Hytters Sted paa Bommen ; Endelig 

 slog Svogeren med mange Besværelser, dend 3die gang, da Ringen 

 endnu som tilforne gik til Dødningernis Vey, og blev der staaendis, 

 indtil Faderen endnu, foruden de 2de lovede Reinsdiur, lovede een 

 Sturich, en Hest, til Wollinere Noyde, paa det hand skulle runne 

 saaledis, at Ringen effter de Dødis Befalning kunde gaa hen til No. 



