26 J. QVIGSTAD. [1903 



uden Tvin den samme, som de gamle ægyptiers Omiohi, om de 

 skal faae Lykke til fersk Vands Fiskerie det Aar; kommer Ringen 

 mit ind udj det 4re kandtede afteignede Fiske- Vand at staae, da 

 er det godt Teign til Fiskerie, kommer den paa kandten der af, 

 og er dog uden for, da er det Teign at af-Guden vil have Offer, 

 om de skal faae noget; men kommer den gandske uden for, saa 

 den ikke rører ved nogen Kandt, da faaer de slet intet i hvad de 

 ogsaa lover eller offrer. En død Hund er gierne Offeret som i den 

 f^d gi vis. 



No. 22. Er et .Sted paa Runnebommen, som beteigner deris 

 Telter, der kaldis Kuttu eller KuUi, hvilke afmalis ved den spidse 

 Figur der er brendt neden til Enden, som staaer inde i Circulen, 

 saa velsom og skal beteigne ved de 2de sammesteds staaende 4re 

 kantede Figurer, deris Gammer, naar de dem bruger at boe udj, 

 enten nu Finnen boer i en Telt, der er giort af Vadmel, udstragt 

 paa mange Stenger, eller hand boer udj en Gamme, som er gravet 

 neder i Jorden og betekt med Træ-Bark og Jord der oven paa, 

 saa har hand tvende Dørre paa denne sin Flytte*), den eene kalder 

 hand TJx, dend hører Muhenaimo Dievelen til, den anden kalder 

 han Paasio, den hører Immel, vor Herre til, og mit inden udj 

 Hytten er hans Fyr-sted, som er helliget dend Gudinde Saracha, 

 om hvilken der er talt under No. 19, til ære; runden om det Fyr- 

 sted ligger hand med Kone og Børn om Natten og sofver, og Ilden 

 brender der Natt og Dag, Paa det hand derfore ikke skal lide no- 

 gen Manqvement paa Veed, ikke heller have stor u-mage at hente 

 sig den til, da flytter hand som tieste med siin Hytte, alt nermere 

 og nermere ind i Skoven, ligesom hand hugger veed til, at hand 

 alleene kand fælde Træet ved sin Dør, hugge det der i støkker og 

 trekke det saa ind i Hytten. Aarsagen, hvor fore denne Figur 



GrænseQeldet Haarkjølen i Finlierne, se Schnitlers Beretning om Harlcel Gud 

 (i Det norske geogr. Selsk. Arb. I, p. 40). 



Joh. Falch, Sogneprest til Alten, skriver 1742: „ Sjøfinnerne har kun 1 

 Dør paa deres Gamme og Fjeldfinnerne paa deres Telte." J. Kildal skriver 

 i „Afguderiets Dempelse": „Der er en ganske liden Dør inderst i Lappe- 

 Tjældet, hvilken altid er tillukt, uden naar Qvindes Personer for deres 

 Uværdigheds Skyld for Leyh Olmai, Older Manden, nødes til at gaa ind 

 ad den Dør." 



