No. 1] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGI. 49 



der fra bevare Gud et hvert Menniske at blive af liige Tanke med 

 dem; Deris Tanke er (1) denne: at de døde Legemer ikke meere 

 skal opstaae fra de døde, eller at de dødis Opstandelse nogen Tid 

 skal skee, men at (2) saa snart de ere døde, deris Siæle da ind- 

 fløttis strax udj den Saivo eller hellige Bierg, hvis Huusbonde eller 

 Besidder j : den de ogsaa kalder Saivo : \ i deris levende Live haver 

 været deris Angelus tutelaris \ : som udj nestforegaaende Post er 

 meldet : og der (3) bliver glorte til Guder, som raader for at holde 

 Døden, een Tiid lang, fra deris Venner og Slegtinger, der offrer 

 til dennem Reinsdiur, eller Hester, med hvilke de kand kiøre om, 

 og divertere sig, fra den eene Saivo til den anden, men allermest 

 i deris egen Saivo og den der værende Glæde, hvilket til haabe 

 kaldis de Dødis Riige.^) 



(E) Deris Ondskabs Øvelse imod hin anden indbyrdis eller 

 andre, der formedelst Fattelse paa Bøn og Troe ikke ere under 

 den Beskiermelse, de vel ved disse Midler kunde sidde u-rørlige 

 under, bestaaer een deel derudj : at naar de ere blevne vreede paa 

 nogen, de da udsender Noyde-Gadser til at skade ham, hvilket 

 skeede for nogen Aar siden med et særdeelis Guds Barn i Find- 

 marken, som ogsaa ved sit ivrige Raab til Gud blev ud reddet fra 

 denne Helvedis Hær, der havde omringet ham, uden det mindste 

 Haars Forliis af hans Hovet; Een deel udj deris Finneskud, det 

 er at sige: Naar de vil tilføye et Menniske de ere vreede paa, 

 enten at han er nær hos dem eller langt fra dem. Skade og Lem- 

 læstelse, da bruge de der til en Bue, giort af Reins-Horn, med 

 Kolf og Piil, effter disse Figurer 



NB: denne Bue og disse Piile ere ikke meget større end de lier staa afteignede. 



1) /. Kildal skriver i Appendix: ,Naar en Lap dor og hans Krop forraadner, 

 da staar den aldrig op igjen; men har Lappen været sine Guder lydig, da 



4 



