No. 1] KILDESKRIFTER TIL DEN LAPPISKE MYTHOLOGI. 53 



omskierer een Hund eller een Buk, dens Hemmeligheds Forhud, og 

 der paa strax med sædvanlige Ceremonier slagter den til et Offer 

 udj denne Act ; Det andet, Paaske-Lammet ineener jeg, siunis hand 

 at effterabe og bespotte ved den maade, hand har lært dem at æde 

 Biørnen paa, som bestaaer derudj : at en Find, naar hand æder 

 Biørnen, hvilken hand holder saa hellig, som Jøderne fordum Paaske- 

 Lammet, da, lige som Jøderne vare befalede, ikke at bryde noget 

 Been sønder af Paaske-Lammet, naar de aade det, saa vel som at 

 de med Blodet der af skulle bestryge deris Dørre Exod: 12. paa 

 lige samme Maade bryder hand, Finnen, intet Been sønder paa 

 Biørnen, naar den ædis af ham, men hand enten brender dem, 

 tillige med IndvoUen af Biørnen, op med Jld, eller needgraver dem. 

 i Jorden, og med Biørnens Blod bestryger hand saa vel sig selv 

 med Kone og Børn, som siin Hyttis Dørre og de Træer hvor paa 

 bem.elte hans Telt eller Hytte er udspendt, og ligesom det var bru- 

 geligt hos Jøderne at de sang een af Davids Fsalmer naar de 

 aade Paaske-Lammet saa er det og brugeligt hos Finnerne, at de 

 Jouger og siunger en Sang naar de æder Biørnen, som er sam- 

 mensatt alleene om Biørnen og kaldis Biørne-Viisen, udj hvilken 

 Biørnens store Dyd og Krafft opreignis, samt hvad Nøtte og Krafft 

 de have der af at de æde hans Kiød.^) Mens som det første ikke 

 bruugis i Almindelighed af oWe Finner; Det andet siunis ogsaa at 

 være for meget tvunget, og en Meening, som ikkun gandske faae 

 har kundet bifalde, altsaa vil jeg alleene forestille Sathans øyen- 

 siunlige Bespottelser over det nye Testamentes Sacramenter. 



Angaaende da (1) Daabens Sacramentes Bruug hos Finnerne: 

 Saa snart at et Finnebarn, enten Søn eller Daatter, er fød til Ver- 

 den, fører de det : uden Tvifl af Frygt for Straf, om de ikke 

 giorde det : det første skee kand til Kirken og lader det der dø- 

 bis og givis det Navn med hvilket det siden siin gandske Lifs Tiid 

 af Boefolk, det er: Præsten, Borger og Bønder, udj sin Omgien- 

 gelse med dem, nevnis, Naar nu dette døbte Barn hiemføris, skeer 

 det al ordinair, enten strax nogle Dage effter det er bleven døbt, 

 eller et halft Aar dereffter I : som er den lengste Dilation Sathan 



') Om Bjørnevisen se Friit^, Lapp. Mythol., p. 16U f., E. N. Setdld i Jour- 

 nal de la société finno-ougr., VIII, p. 119 f. 



