60 J. QVIGSTAD. [1903 



effterdi det er altsammen dofnet, og saa blev slet intet beholden. 

 Min Tanke er der fore, at denne Maneer er kommen af de he- 

 denske LibaMoner, i hvilke Tiider de intet Sine Libatione kunde 

 drikke, hvilken Skik er bleven alleene i denne Post, under forbe- 

 melte Prætext af ØUets Dovenhed, til overs iblant os. 



3. Hvorleedis Lector von Westen med stor Fremgang bestor- 

 mer og bestrider Sathans Riige iblant Finnerne. 



Den der betragter hvor lang Tiid Sathan haver haft til at be- 

 feste sit Rige blant dette Folk, maae vel forundre sig i høyeste 

 Grad der over, at hans Riige udj saa kort Tiid, som skeed er, 

 haver lidt saa merkelig afbræk og svekkelse. Gud, som haver 

 lovet, at lade Sathan trædis under vore Fedder, tilskriver jeg alleene 

 dette store Verk. Hvem, uden hand, haver vel bevæget Kongens 

 Hierte til at anordne denne Mission, og til den Ende at skienke 

 Indkomsten af alle Nordlandenis og Findmarkens Kirker til dens 

 Befordring. Hvem, uden hand, er det vel, der haver udvalt, ved 

 Kongens Beskikkelse, Lector von Westen til sit Reedskab og Verk- 

 tøy i dette høye Verk? hvem, uden hand, er det vel, der arbeider 

 baade med von Westen og de andre Missionairer, at de ikke ud- 

 kaster deris Garn forgievis? Aled et Ord: Guds Barmhiertighed 

 haver begyndt, og hans Allmægtighed skall fuldende dette Verk. 

 Jeg haver til forne givet min Raison hvor fore det ikke enten har 

 kundet eller endnu kand være de ordinaire Præster mueligt, som 

 det bør sig, at faae Finnerne, dei- holder til udj deres Meenigheder^ 

 opliuste og omvendte, den selfsamme Raison er det ogsaa, hvor 

 fore V071 Westen, saavel i Nordlandene og Findmarken, som udj 

 Nummedahlen, og Indherredet, effter Missions Collegii Fuldmagt 

 i Kiøbenhavn, haver udsendt og beskikket visse Missionarii, af 

 hvilke somme ere ordinerede Præster, somme Studentere og Can- 

 didati S: S: ministerii, hver til et districtes Finner at catechisere 

 iblant dem. Det faldt vel disse Missionairer i Begyndelsen meget 

 vanskeligt at faae udrettet noget got iblant dette Folk, der var 

 ligesom indgroet i det onde, besynderlig effterdi deris Sprog var 

 dem aldeelis u-bekiendt, og ikkun faae Meeninger af Missionario- 

 rum Tale og Prædikken kunde igien af Finnerne forstaais; Mens 

 effter at de har beflittet sig paa at lære, ved daglig omgiengelse. 



