TH. PETERSEN. [1903 



udjevnet Haug, samt en eiendommelig formet Sten, paa hvis ene, 

 flade Side var indhugget talrige smaa Fordybninger, afbildet efter 

 et Rids S. 9 i min Indberetning. Paa Toppen af den ovenfor 

 nævnte lave Aasryg fandt jeg en meget smuk Samling af 12 runde 

 Hauger, hvoraf flere ganske betydelige, liggende tæt ved Siden af 

 hinanden og dannende en sammenhængende Gravflok. Her som 

 overalt ellers var der gravet i de fleste af Haugerne, og man 

 vidste at fortælle, at der i en skulde være fundet „en Guldring og 

 en Krukke" i et Kammer af Sten. Denne Beretning, hvor usikker 

 den forøvrigt end kunde være, i Forbindelse med den Omstæn- 

 dighed, at de tre bekj endte Fund herfra samtlige var fra ældre 

 Jernalder, samt Haugernes Beliggenhed og Form lod mig formode, 

 at de maatte skrive sig fra samme Tidsrum, og jeg besluttede 

 derfor at benytte den første Leilighed til at lade dem nærmere 

 undersøge. En saadan frembød sig Sommeren 1902, og det er 

 Resultatet af disse Udgravninger, som her skal fremlægges. Der 

 blev undersøgt ialt 16 Hauger, alle runde (cfr. Kartskissen). Ar- 

 beidet var meget besværligt og krævede uforholdsmæssig lang Tid 

 paa Grund af den tætte Skog, idet øksen maatte bruges ligesaa 

 meget som Spaden. 



Haug No. 1. 12 m. i Tvermaal, 1,30 m. høi. Ikke tidligere ud- 

 gravet. Et Tversnit gjennem Haugens Midte viste 

 nederst et ca. 0,40 m. tykt Lag af brungraa aske- 

 blandet Jord med Kulbiter og Striber af Kul hist og 

 her, dernæst et ca. 0,70 m. tykt Lag rødbrun Aur, 

 hvorover et ca. 1 dm. tykt Lag lys Sand, der igjen 

 dækkedes af Lyngtorven. Da den samme Lagfor- 

 deling gjentager sig i samme Forhold i Haugerne 1 — 

 12, der samtlige tilhører en og samme Gravflok, beskri- 

 ves ikke de øvrige Haugers Struktur i denne Samling, 

 uden forsaavidt de viser Afvigelser. Paa Haugens Top 

 lige under Lyngtorven laa en smuk oval Rulle- 

 sten, 0,50 m. X 0,35 m. Ca. 2,20 m. s. f. Midten 

 og 0,70 m. over Haugens Bund fandtes en Sam- 

 ling brændte Ben mellem nogle paa Kant stillede 

 Heller, uden at de dannede noget egentligt Grav- 



