No. 5] EN .ELDRE JERNALDERS GRAYPLADS FRA NAMDALEN. 33 



helst en smuk Rullesten, forekommer oftere paa Hauger fra den 

 ældre Jernalders tidligere Tid, uden at jeg dog tør paastaa, at det 

 er noget for denne Tid særlig karakteristisk. 1 ) Dette er imidlertid 

 Tilfælde med de store Stene, som fandtes in de i Haugerne 8, 9? 

 og 11, og som ved sin Stilling tyder paa, at de har staaet i For- 

 bindelse med de i Haugerne værende Grave. 2 ) 1 Haug 7 har 

 Bunden været dækket af Kul Sten og Stykker af brændt Ler, 

 der dog paa langt nær ikke dannede noget sammenhængende Lag, 

 saaledes som Tilfældet var i den Haug paa Nedre Dalem, Spar- 

 buen, hvorfra der haves det bekjendte Mellemjernaldersfund. 3 ) Et 

 lignende Lag har jeg tidligere fundet i Resterne af en Langhaug 

 paa Valberg, Frosta, hvis Tid dog ikke nærmere kan bestemmes. 

 Med Undtagelse maaske af Haug 6 og 7 fandtes der ikke i nogen 

 Haug Kul i en saadan Mængde, at man kan tro, Liget er bleven 

 brændt paa det Sted, hvor senere Haugen blev opkastet. Sand- 

 synligvis har det samme været Tilfælde her som andetsteds, efter 

 hvad man kan slutte af Undersøgelserne, at man har havt en fælles 

 Baalplads, hvorfra Ligets brændte Rester er ført til det for Begra- 

 velsen bestemte Sted. 



I de Tilfælde, hvor Kamrene havde aflang Form, var de altid 

 orienterede i ø. — v. Længderetning eller parallelt med Høidedraget 

 og Dalen nedenfor. En Eiendommelighed, som neppe er tilfældig, 

 er den merkelige Omstændighed, at alle disse Grave laa mere eller 

 mindre i syd for Haugens Midte, eller i den Halvdel, der vendte 

 mod Solen. Jeg tør dog ikke lægge noget større Vegt herpaa, 

 da jeg ikke har iagttaget et lignende Forhold andetsteds. 



I 5 og 1 1 optages Haugens Midte af store, ca 3 m. lange 

 Kammere. Det er overmaade beklageligt, at disse Grave har 

 været Gjenstand for uvidende Skattegravning, hvis materielle Ud- 

 bytte neppe har staaet i Forhold til det Tab, vi har lidt ved 

 at berøves Gravenes Indhold og dermed Evnen til nærmere at be- 



l) Aarsb. 1869, 122 No. 9 (Søndre Løken, Raade Pgd.), 1889, 63, hvor Stenen 

 dog er jordfast (Nedre Birkeland, Tveit Pgd.), 1901, 202, No. 3 (Nordre 

 Opstad, Tune), samtlige Grave fra et tidligt Afsnit af æ. J. Månadsblad 

 1896, 108, No. 2 (ofre Åleback, Gland), forromersk Tid. 



2 j Aarsb. 1870, 144, 1875, 202. Undset, Den ældre Jernalder, S. 70. 



3) Aarsb. 1868, 120 f., 1871, 20. 



