12 K. RYGH. [1902 



fuldstændigt ; skjevt firesidet tversnit og saa regelmæssig form, at den 

 ikke kan være fremkommen ved slid, men at det maa være tildannet 

 paa denne maade. Skal ogsaa være f. „i Ting vold" (6641). 



36. Et haandtenshjul af grøtsten, 3 cm. i tverm., fladt 

 paa begge sider. Sandsynlig fra M. A. F. for længere Tid siden 

 ved Bakke gaard i Trond hjem (6642). 



37. Oval sten med omgaaende fure efter længden, af den 

 sædvanlige haarde stenart. — Vævsten af grøtsten af almin- 

 delig form. Begge fundne paa Rygg paa Frosta, men ikke 

 sammen (6643 f.). 



38. Tilhuggersten for stensager, en omtrent rund, 

 kvartsitagtig sten, 8X5 cm. i tverm., med udhulede gruber paa 

 de to fladere sider, passende til fingertoppen, noget dybere paa 

 den ene side end paa den anden. F. i tomten af et nedrevet hus paa 

 Aurgjerdet, en part af Opauran i N. Stj ør dalen (6651). 



39. økse af sten med skafthul, noget lig R. 32, men med 

 mere foriænget og indsmalnende nakke, og hullet omtr. paa midten. 

 Omtr. flade bredsider, smalsiderne svagt hvælvede i tversnittet. 



13 cm. lang, bredden ved eggen 5 cm. F. paa Selvneset under 

 Selven i Agdenes (6652). 



40. Tilhuggersten for stensager, en kageformet, lidt oval 

 rullesten, ca. 9 X 7 X 3 cm. i tverm. ; paa begge sider en vid 

 og meget dyb grube, saa at der ikke mangler meget i fuldt gjen- 

 nemslag. Det er derfor tænkeligt, at den har været emnet til en 

 hammer som R. 46. F. paa Fremstad i Agdenes (6653). 



41. Oval sten med omgaaende fure efter længden, 9,5X7,5 

 X 5,5 cm. i tverm. F. paa Breiviken i Agdenes (6654). 



42. Bryne af kvart sit, nu 16 cm. langt, men aabenbart 

 afbrukket, synes snarest at være en slibesten for stenredskaber. 

 F. i en myr paa Djupaaen i Agdenes (6656). 



43. Oval sten med fure efter længden og to furer paatvers, 

 som overskjærer den første; furerne grunde. 14 cm. lang. Maaske 

 fra forholdsvis sen tid. Ogsaa f. paa Djupaaen (6658). 



44. Et sænke af grøtsten, tresidet og indsmalnende til en 

 spids ved den ene ende og tvert afskaaren ved den anden. Det 

 eiendommeligste ved stykket er, at der saavel fra den spidse som 



