20 AARSBERETNING FOR 1902. 



og en tretaaet spette), herr Holst-Grubbe (en gjøk) samt herr J. Holten 

 (var. af en sorttrost). Desuden er erhvervet en samling eg af 

 indenlandske fugle, ialt ca. 150 kuld, da den gamle samling, som 

 forøvrigt ikke indeholdt hele kuld, men kun enkelte eg, er saa 

 afbleget, at den væsentligste del af samme maa kasseres. Til 

 supplering er fra forskjellige hold ogsaa anskaffet endel sjeldnere 

 eg. Blandt disse maa særskilt nævnes to af ismaagen (Larus 

 éburneus). De er tillige med en dununge og en voxen fugl kjøbt 

 af herr Johan Dircks, som har indsamlet dem paa Abels ø ved 

 Kong Karls land (Spitsbergen) sommeren 1901. Da ethvert bidrag 

 til kundskaben om denne fugls hækkepladse kan være af interesse, 

 giver jeg her en kort redegjørelse for, hvad jeg af herr Dircks har 

 erfaret om kolonien paa Abels ø. 



Paa en lav bergrampe — ca. 2 — 3 m. over havet — delvis 

 bedækket med ur, men ellers aldeles nøgen, hækkede ca. 30 — 40 

 par af ismaagen. Redene bestod kun af en krans lav og mos, 

 som sikkerlig var hentet fra en nærliggende bergrampe, som helt 

 var bedækket med saadan, nogle stenfliser og en eller anden fjær. 

 Bundens beskaffenhed i redene var afhængig af hvorledes grunden 

 tilfældig var, da enhver bedækning af denne savnedes. Oftest be- 

 stod den derfor af det nøgne berg. Da Dircks den 3die August 

 besøgte hækkepladsen, fandtes endnu eg i nogle faa reder. De 

 fleste var dog sterkt rugede — i et af de hjembragte havde ungen 

 allerede med nebbet gjennemboret skallet. I hvert rede fandtes 

 kun et eg. I de fleste reder var eggene imidlertid klækket. Un- 

 gerne var dog alle temmelig smaa, i regelen med fuld dundragt. 

 Kun nogle faa viste endel fremstikkende fjær. De havde dog 

 allerede forladt redene og søgte at skjule sig, hvor de tilfeldigvis 

 kunde. De gamle forsvarede med stort mod hækkepladsen, saavel 

 ligeoverfor de besøgende fangstmænd som en Larus glaucus, som 

 tilfeldigvis kom indenfor deres omraade. Inden kolonien hækkede 

 heller ikke andre fugle. Paa andre dele af øen havde imidlertid 

 Sterna arctica, Lestris Buffoni og Somateria mollissima sine reder. 

 De hjembragte eg og unger — 9 af de første, 14 af de sidste — 

 har jeg havt anledning til at undersøge, men da de ikke i nogen 

 henseende væsentlig afviger fra de forud af R. Collett fra Storøen 



