16 K. RYGH. 191 1 



dentciliiim entalis, landskjæl og polytropa lapiUiis. F^orsaavidt der 

 af de lo sidste overhovedet har forekommet flere paa pladsen, 

 har de ihvertfald været overmaade faatalhge (9637). 



Dette fund er gjort paa en boplads under en heUer paa Dalen 

 (i malr. Kvernhusdalen, eier Lars Dalen) i Sørfjorden i Skjørn, 

 S. T. hjems aml. Helleren dannes ved, at bjerget skyder frem 

 som el lladl lag over phidsen, og har ikke nogen egentlig hule 

 form. Oprindelig har den dækket over el areal af maaske oO 

 m-. Men en stor del af del udoverhængende berg er senere faldt 

 ned, og slykkerne af det dækker nu meget af pladsen. Navnlig 

 er der en umaadelig stor kubisk blok, som dog mulig ligger 

 nedenfor l)()pladsens grænse. Men midt i den ligger ogsaa store 

 bergkløvninger, som ikke kan fjernes uden at sjirænges istykker. 

 Stedet har været brugt som etslags sommerfjøs for sauer, og det 

 møglag, som dannedes derved, er nu og da ble vet kjørt bort. 

 Dette skeede ogsaa i afvigte vinter, og manden fik da lyst til 

 at undersøge i dybden og grov ned til grunden ved siden af en 

 stor slenblok i en udstrækning af omtr. 1,70 m. i længden og 

 0,80 i bredden. Derved føndt han under kanlen af slenblokken, 

 som laa paa del nederst? af kulturlaget, stenøksen (a) i en dybde 

 af 50 — 60 cm. og paa den anden side af gruben stykket af den 

 store angel (c). Der var her 80 cm. ned til grunden. Efterat 

 øksen var bleven indsendt til museet, og jeg havde faaet oplys- 

 ninger om stedel, foretog jeg ved midten af mai i 3 dage en 

 yderligere gravning paa stedet. Paa grund af de store sten- 

 blokke kunde der ei graves i sammenhæng, men kun i mellem.- 

 rummene mellem dem, hvorfor inddelingen i meterruder og 

 dybdelag indenfor dem heller ikke kunde blive fuldt regelmæs- 

 sig. Dybden af kulturlaget varierede fra 0,50 til 0,80 m., dels 

 fordi undergrunden ikke var llad, dels fordi der ikke overalt 

 var kjørt lige meget bort af det øverste lag. Undergrunden 

 bestod overalt af fm, løs, lysgraa sand. Der blev idethele gjen- 

 nemgravet 9 m^. Under et tyndt lag mørk muldjord stødle 

 man strax paa el lag skjæl, blandet med enkelte ben. I en 

 dybde af 20 — 40 cm. tiltog benene i mængde, vist fordi de her 

 var mere beskyttede af det ovenpaa liggende skjællag. I et par 

 ruder ved fjeldvæggen i øst var der saaledes under et sterkl 

 skjællag, for en stor del bestaaende af opløsl mylilus, en usæd- 

 vanlig mæ'ngde ben. De 5 arter madskjæ4, som udgjør hoved- 

 massen af skjællene, var ikke jevnt blandede, men de enkelte 

 arter laa mest dyngevis samlet. I en rude fandtes saaledes en 

 masse østers, blandet med enkelte stykker af cardium og under 

 delte lag igjen en stor mæ^ngde af cardium. Med hensyn til 

 benene viser der sig efler hr. Winges beslemmelser ikke nogen 

 j)aalagelig karakterforskjel mellem de i de øvre og de dybere lag 



